Lehet, hogy csak a késői kezdés vagy az átdolgozott nap miatt szunnyadtam el Sejun Suzuki zenés műfajmixén, a Mosómedve hercegnő-n, nem tudom. De a legjobb tippem az, hogy egyszerűen gyenge a film. A száműzött herceg, Amechiyo (Joe Odagiri) és a mosómedvék hercegnője (Ziyi Zhang) között szövődő románc nehezen érint meg, mert Suzuki nem is törekszik semmi ilyesmire: a történet, a karakterek, a szerelem csak keretet ad a majdnem kétórás stílusparádénak. Viccesnek szánt műfajkeveredés, semmi több. A többnyire stúdiófalak közé szorított filmben van sztepp és rap, cirkusz-zenekar és meszes kabuki-arc, de az éles stílusváltásokat nem töltik meg tartalommal, nincs értelme.Teljesen mindegy éppen melyik dal milyen műfajban ér el hozzánk: a lényeg, hogy legyen benne mindenféle, össze-vissza. A világsztár Ziyi Zhang helyett bárki eljátszhatta volna a címszerepet, mert itt semmi nem jön át az általában izgalmas színésznő vad energiájából - a hatéves direktcuki japán gyerekszínészek több érzelmet váltottak ki a nézőkből, mert ők legalább kedvükre bolondozhattak. A Mosómedve hercegnő filmnek kevés, poénnak túl hosszú.A filmet már nem vetítik többször a Titanic filmfesztiválon.
Vágólapra másolva!
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!