Ez a film kikészített. Aki felhőtlen hátradőlést akar, az jól megszívja. Mivel Nagy Viktor a forgatókönyv írásakor nem igyekezett elhatárolódni élettapasztalatától, ezért is jogos az aggodalom: az erőszak odakint van - remélhetőleg még odakint. Persze, túlgondolom a helyzetet, mivel már a Kontroll-ról is úgy jöttem ki, hogy inkább a villamoshoz ragaszkodtam hazafele menet. Láttunk már hazai börtönjeleneteket is - dokumentatív igényük odáig ugyan ritkán hatolt, amint a klotyón seggbe kúrt köcsög később közli: ezt én nem bírom, már huszonhetedjére lettem négy hónap alatt nő... Az ő nyögéseivel és kapaszkodásának elég egyértelmű kockáival indít a film, s a továbbiakban sem kimondottan kíméletes.
A számomra oly kedves, szinte titkosan családi Bethlen mozit belevenni a játékba például egyenesen kegyetlen húzás. Ahol a Bozsik Yvette Társulat lakik, ott hirtelen a székhez kötözött, szétvert fejű főhőst fojtogatja a pszichopata maffiaalkalmazott. Ráadásul a Bozsik-társulat egyik oszlopos tagja, Vati Tamás is civil valóságában jelenik meg, amint egy táncpróbán vezeti a társulatot - éppen ebbe szökik ki a náluk bújtatott főhős.
Ha ezeket a finom valóság-fikció összemosódásokat nem észleljük is, illetve nem járunk a Bethlen tér környékén, vagy csak úgy Budapesten, night clubok előtt, akkor a nemzetközi (hát persze hogy hollywoodi) akciófilmekkel szemben talán kevés erénye van ennek a nagyon nyomasztó filmnek.
![]() |
Nagy Zsolt és Szabó Simon |
Egyik az, amikor a bekokszozott, pocsolyarészeg főhős csökkenő vizuális koncentrációképességét ábrázolja a bemozdulást megengedő operatőri munka, nagyon igyekezve arra, hogy ha végre egy irányba tud nézni, akkor kisvártatva értékelhető részletek bukkanjanak föl a látómezőben. Ezek az állapotok viszonylag sűrűn kerülnek bemutatásra.
Gyakran szexuális tevékenységek zajlanak mindeközben - ezek azok a pillanatok, amikért a hősök élnek. Legalábbis a mindennapok szintjén ez marad, és hiába tervezi a főhős sittről szabadulása után, hogy megszökik szocializációs közegéből és messze, nagyon messze majd tisztességesen dolgozik. Még maga sem hisz benne, de derék legényként tagadja borítékolt bukását.
Drogos ügyleteiket hol vízvezetékszerelő-kulccsal, hol kisimkártyázott mobilok hűlt helye után loholó kommandósok elől meglógva intézik. A helyzetek persze egyre melegebbek, minden elvész, de ha már elvész, vesszen velem a rohadék is. Röviden ez a Zuhanórepülés filozófiája. Nem agyoncsavart maga a történet sem, és ettől még életszerűbb, ezért is annyira nyomasztó. Okokra ugyanúgy nem mutogat, mint megoldásokra, megmarad a rossz döntéseket hozó embereknél, és ahogyan nem vállalják föl ezeket a döntéseket.
![]() |
Baranyai Vera és Nagy Zsolt |
Az iménti színházi fojtogatós jelenetből Gryllus Dorka menti meg a főhőst: konyhakéses, gengsztert hátba szúró akciójával. Szegény lelkem ismét megkapta a nimfomán karcsúság szerepét, de kárpótlásképpen ő a leginkább pozitív szereplő a filmben. Butácska lotyónak is tűnhet, de kiderül, hűségből fakadóan következetes spíler ő is. Hűségét pedig nem az anyagi biztonság szítja, hanem valami más, de az az efféle körökben miszlikbe foszlásra ítéltetett.
Paksi Endre Lehel