Érdekelne-e bárkit is Jodie Foster harmadik rendezése, amelyben egy depressziós családapa hódbábuval a kezén próbál visszatalálni a normalitáshoz, ha nem a közelmúltban karrier-öngyilkosságot elkövetett Mel Gibson lenne a főszereplője? Az a helyzet, hogy a The Beaver című film még így sem sok mindenkit érdekel; az amerikai mozikasszáknál megbukott, a csúcsra járatott cannes-i fesztiválpalotát pedig jó, ha háromnegyedig megtöltötte. Pedig nem rossz, nem kínos, és nem is nagyon juttatja eszünkbe a főszereplő botrányos magánéletét. Hasonlóan Foster korábbi rendezéseihez (Más, mint a többiek, Szédült hétvége) egyszerűen csak jelentéktelen.The Beaver | Mel GibsonFoster példásan kiállt Gibson mellett a legnehezebb pillanatokban is, és ezzel a szereppel dobott neki mentőövet karrierszempontból, de a The Beaver forgatókönyvében semmi olyan kihívás nincs, amely bármelyikük karrierjének szebb napjait idézné. A kiinduló szituáció viszonylag vicces, és felcsillan egy ötletes tragikomédia lehetősége, amikor az öngyilkosságra készülő emberi roncsot a hódbáb rántja ki a gödörből. Utána viszont Foster, a rendező minden helyzetben a könnyebb megoldást választja: a történet fordulatain elnagyolt montázsok segítenek át, párbeszédek helyett giccses zene hivatott érzékeltetni a jellemfejlődést, és Gibson úgy grimaszol, mint a Mi kell a nőnek?-ben.The Beaver | Anton Yelchin és Jennifer LawrenceA mellékszerepekben Anton Yelchin és Jennifer Lawrence mentené a menthetőt, de az ő cselekményszáluk legalább annyira sablonos fordulatokat vesz, mint a hódbábos főszereplőé. Sok múlt ezen a filmen Mel Gibson karrierje szempontjából, de a végeredmény túlságosan középutas és kihívásmentes ahhoz, hogy egy hányatott sorsú színész izgalmas visszatérésének minősüljön, egykori multiplexes, kommerszfilmes közönségét pedig egyszerűen nem fogja érdekelni. Nem csoda, hogy a cannes-i sajtótájékoztatón meg sem jelent, bár Jodie Foster azzal mentegetőzött, hogy este ott lesz vele a vörös szőnyegen.