Megijedtem, amikor megláttam azt a trutyit
![Törőcsik Franciska](https://cdn.origo.hu/2023/12/JZyC_NUj3RdqgfJ_5NxkePIRpeFMpaAvumokf7l19xU/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzE3YzY2NzYxNDBkMDRkMTI5ZDIzNGZjOGFmMzQzOGNh.webp)
Kicsoda Törőcsik Franciska?
1990. április 28-án született. Elsőre felvették a Színművészetire, már 18 évesen főszerepet játszott Horváth Lili Napszúrás című díjnyertes kisfilmjében. Feltűnt a Drága besúgott barátaimban, Fullajtár Andreával volt közös jelenete a Couch Surf című szkeccsfilmben, grufti lányként láthattuk a berlini nagydíjas Csak a szélben. Az utóbbi évek egyik legfelkapottabb színésznője, 2013 óta már hat filmben kapott szerepet: az Isteni műszakban orvostanhallgatót, a Gondolj rám!-ban medikát alakított, ő volt a főhős barátnője a Veszettekben, a Swingben pedig énekesi babérokra törő óvónő. Mészáros Márta jövőre érkező Aurora Borealis – Északi fény című drámájában Törőcsik Mari fiatalkori verzióját alakítja, de kulcsszerepe van a Budapest noirban is. Három éve a székesfehérvári Vörösmarty Színház társulatának tagja, jelenleg a budapesti Örkény Színház két előadásában is játszik.Szereti a horrorfilmeket?
Soha nem nézek horrorfilmeket, mert nem szeretek félni. Mindenkinek vannak dolgok az életében, amiktől félhet.
Miért fizessek azért, hogy még a moziban is féljek?
Tizennégy éves koromban megnéztem A kör-t, és még évekkel később is volt olyan rémálmom, hogy meg kell néznem.
Tegnap látta először a Vaksötét-et. Mit gondolt róla?
Mivel tudtam, hogy mi fog történni, nem rettegtem, de azért kicsit izgultam. Nem tudtam eldönteni, hogy attól izgulok, mert benne vagyok a filmben, vagy azért, mert hatnak rám a képsorok.
Milyen érzés, hogy már két hete egy olyan film a legnézettebb Amerikában, amiben ön is szerepel?
Érdekes érzés, de nem akarom túlértékelni a feladatomat ebben a filmben. Nem hiszem, hogy olyan következménye lenne, hogy valaki felhív, hogy azt a maszkos rémséget szeretné a filmjébe.
Egy óráig elfelejtettünk levegőt venni
A javarészt Magyarországon forgatott Vaksötét az utóbbi idők egyik legizgalmasabb filmje. A történetet nem cifrázták túl, viszont a szinte már elviselhetetlen mértékű feszültséget olyan mesterien tartják fenn és fokozzák, hogy a vetítés végén úgy kellett lefejteni a karfáról a kezünket. Olvassa el kritikánkat!Gondolta volna, hogy ez a film ilyen kört fog befutni? (A Vaksötét már harminchárom országban került moziba, Amerikában háromezer vásznon kezdték el vetíteni, két hét alatt több pénzt hozott az USA-ban, mint Spielberg A barátságos óriása, a Warcraft, A Vadász és a Jégkirálynő vagy a Pénzes cápa a teljes mozikarrierje során – a szerk.)
Nem gondoltam volna, hogy ennyi országban fogják játszani, de nem azért, mert nem tetszett a könyv, csak
furcsa volt elképzelni, hogy egy amerikai mozifilmben fogok játszani.
Volt stábvetítés?
A magyar stáb csinált egy vetítést, de arra sajnos nem tudtam elmenni. Vicces volt nézni a neveket a végefőcímben, ez gyakorlatilag egy magyar film volt.
Hogyan kapta meg a szerepet?
Volt egy casting másfél éve, egy jelenetet kellett eljátszani a forgatókönyvből, illetve kértek egy magyar nyelvű monológot. Én a Hamlet-ből mondtam Ophélia monológját.
Tudta előre, hogy be lesz tapasztva a szája az egész filmben?
Igen, azt viszont nem, hogy egy bőrmaszkkal. A castingon egy kendővel játszottuk el.
Ha volt eljátszani való jelenet, akkor miért kellett a monológot is vinni?
A filmben nem volt szükség angol nyelvtudásra, ezért a rendezőt valószínűleg nem az érdekelte, hogy hogyan beszélek angolul, hanem az, hogy mint színész hogyan létezem a kamera előtt. Bár a rendező nem is volt ott a válogatáson, csak Baranyi Kata, a casting director, az operatőr és egy kutya.
A kutyát valaki hozta?
Igen, és megugatott egy legyet monológ közben, ami tulajdonképpen sokat segített a feloldódásban.
Csak ez az egy fordulója volt a castingnak?
A videó alapján a rendező kiválasztott. Még elküldték a producereknek, hogy ők is rábólintsanak. A rendezővel egy jelmezpróbán találkoztam először. Elég lazán kezelték ezt a részét.
Egy horrorrendezővel kapcsolatban mindig az első dolog, amit elmondanak, hogy mekkora egy őrült pali. Fede Alvarez is őrült?
Hát, lehet, hogy a lelke mélyén az, de amúgy első blikkre az ELTE szabadbölcsész szakán is el tudnám képzelni. Laza, közvetlen, fiatal figura.
Venezuelai, ugye? Lehetett érteni, amit mond?
Igen, nem volt akcentusa. Inkább az volt a baj, hogy a maszk alatt alig hallottam valamit. Kicsit elszigetelt érzésem lett, ami pont illett a szerephez.
Nem lehetett egy kicsit levenni?
Nagyon szorosan fel kellett rakni, nem sűrűn lehetett levenni. Több órán keresztül rajtam volt, de azért figyeltek rám közben, hogy jól vagyok-e.
Fizikailag megerőltető volt?
Nehéz volt, megmondom őszintén. Próbáltam felkészülni, de azért nem számítottam rá, hogy ilyen durván fog kinézni a helyszín. A párnákkal kirakott szoba, a hevederek – de a maszk volt, ami a legjobban idegesített.
Első nap arra gondoltam, hogy jézusom, mibe keveredtem.
De egy színésznő egy ilyennek a lelke mélyén örül, mert ez valahol segít, hogy ki tudjon lépni a komfortzónából.
Rám rakták a maszkot és a hevedert, ettől nem tudtam mozogni, kommunikálni, nem is igazán kaptam eleinte instrukciókat, lehet, hogy kint többet bíznak a színészre. Nem tudtam, mikor mekkora a képkivágás, nyomtam teljes gőzzel, nem volt nehéz, mert tényleg azt éreztem, hogy szabadítsanak már ki innen, aztán kiderült a nap végén, hogy még hátra van a közelim.
Az interjú következő része spoilereket tartalmaz a Vaksötétből, akit ez zavar, ugorjon a jelzésig!
Később azért voltak instrukciók?
Igen. Például második nap, a meghalásos jelenetnél azt kérte tőlem, hogy miközben meghalok, mutassak valamiféle hálát a lány felé. A meghalás mint olyan szerintem egy nagyon intenzív jelenlétet követel, ezért nehéz volt. Megpróbáltam, nem tudom, sikerült-e.
A fejlövésnél milyen előkészületek voltak? Szembenézett ott egy pisztollyal?
Igen. Nagy figyelmet fordítottak erre, odajött egy szakértő, és megmutatta, milyen lesz: nem lő, látod?, megint, nem lő, rendben, szóval nem hagyták az embert bizonytalanságban. Egy cső volt a maszk alatt, abból jött a lövés után a művér.
A pisztolyból nem jött ki semmi torkolattűz?
Nem. Amúgy használtak vaktöltényt, de amikor rám irányították, nem.
Az egyik jelenetben belerakják egy ládába, és leöntik valami fekete szurokszerű trutyival, ami teljesen ellepi. Mesélne erről?
Az életben nem vagyok egy extrém ember, soha nem ugornék le bungee jumpinggal, de színpadon, filmen eddig nem nagyon volt olyan extrém mutatvány, amire azt mondtam, hogy biztos nem. Úgy veszem, hogy az a szerephez tartozik. De azért megijedtem, amikor először megláttam azt a trutyit. Olvastam a forgatókönyvet, tudtam, hogy van benne valami szurokban elmerülés, de nem készültem fel arra, hogy élőben ez így fog kinézni. Egy kis ládában el kellett merülni, és ki kellett bírni levegő nélkül.
Mi volt az az anyag, amit beleöntöttek a ládába?
Víz és gyerekfesték, és valami zselésítő anyag, amitől az állaga sűrűbb lett, azt hiszem. Azért is féltem, mert tudtam, hogy ezt a jelenetet csak egyszer lehet megcsinálni. Pont ezen a napon kellett leérnem Székesfehérvárra főpróbára, mert közben én nyáron a Balfácánt vacsorára című vígjátékban próbáltam. Ha nem sikerül a felvétel, akkor elölről kellett volna kezdeni az egészet, új smink, megint maszk, ruha, és akkor nem értem volna le. De ők sem akarták kétszer felvenni. Szóval tudtam, ha még egyszer kell venni, baj lesz.
Meddig kellett lent maradnia a folyadék alatt?
Hát, próbálgattuk, meddig bírom. Talán a Balatonban, laza hangulatban ez nem jelentene problémát az embernek, de most izgultam, gyorsabban vettem a levegőt. Kábé húsz másodpercig kellett kibírnom.
Valaki fogta a kezét közben, hogy jelezze, hogy már feljöhet?
Nem. Meg volt beszélve, hogy ha a tetejére ér a szurok, eltelik két-három másodperc, akkor feljöhetek. Az volt a nehézség, hogy már a jelenet legelejétől kezdve nem volt szabad levegőt venni, mert akkor már ugye halott voltam.
A spoileres rész vége
A figurája egy elmondhatatlanul szörnyű helyzetben van a filmben. Az alakításához kellett az, hogy tényleg átélje ennek a helyzetnek a rettenetességét, vagy azért annyit nem ért a dolog?
Minden szerep ér annyit. Próbáltam felkészülni rá, amennyire csak lehetett. Egy filmben is szerintem fontosak a próbák, de itt az sajnos nem volt.
Egyszer csak bekerültem a térbe, rám rakták a hevedert, a maszkot, jöttek az amerikai színészek, és akkor tessék.
Csinálni kellett, hozni az állapotot, persze nem akartam túl nagy jelentőséget tulajdonítani az állapotnak, az ember ilyen szélsőséges helyzetekben is meglepően praktikus marad, így inkább a konkrétumokat próbáltam játszani.
A főszerepet játszó Stephen Langről mi volt a benyomása?
Nagyon pozitív. Fegyelmezett, közvetlen és udvarias volt mindenkivel, beállt a sorba a kajáért, ahogy mindenki más. Hihetetlenül tudja a szakmáját, nagyon tudatosan nyomja, nála nincs véletlen rezdülés. Kicsit megijedtem, amikor az ölében fogott, és szorongatott.
Mitől félt?
Attól, hogy összenyom, mert olyan energiákat mozgósított. Olyan már történt velem, hogy egyszer csak kaptam a partnertől egy hatalmas pofont, vagy úgy dobott el, hogy nyekkentem, mert nem számítottam rá, de itt fordítva történt, azt vártam, hogy összenyomnak, de nem fájt semmim. Ez az energia biztos hozzátett a többiek játékához is, mert szerintem a főszereplő fiatalok is a vele közös jelenetekben voltak a legjobbak. Mintha megcsapta volna őket az energiabomba.
Ön szinkronizálta saját magát a filmben?
Féltem, hogy valaki más fog leszinkronizálni, egy stúdióban azért más hangok jönnek ki az emberből. Vártam, hátha fölhív valaki, hogy nem akarom-e leszinkronizálni magam. Nem hívtak, de aztán kiderült, hogy azért, mert megvolt eredetiben a nyökögésem, azt hagyták benne. Legalábbis azt hiszem.
Még az is lehet, hogy valaki leszinkronizált, bár olyan ismerősnek tűnt a nyökögésem,
de már nem tudom, hogy milyen hangokat adtam ki magamból. (Megkérdeztük a forgalmazót: az eredeti nyelvű és a magyar szinkronos verzióban is Törőcsik Franciska nyökögését lehet hallani – a szerk.)
Említette, hogy ez egy kis költségvetésű film, de néztem, hogy még így is annyiba került, mint a Kincsem (a Vaksötét költségvetése tízmillió dollár volt, ami 2,74 milliárd forintnak felel meg). Érződött a forgatáson, hogy egy ilyen típusú filmhez képest nagyságrendekkel több pénz volt rá, mint egy magyar film esetében?
Azért sok embert kellett idehozni, elszállásolni, meg nyilván egy amerikai gázsi, az más. Felépítettek egy komplett házat a stúdióban. De amúgy
nem láttam hatalmas különbséget egy magyar filmhez képest,
pláne, hogy majdnem mindenki magyar volt.
Ugyanolyan kocsi jött, a kaja sem volt jobb…
A kocsi egy kicsit jobb, a kaja hasonló volt. A felvételeknél sem volt az, hogy legalább tizenötször csináltak meg valamit, legalábbis amikor én ott voltam, úgyhogy nem tudom, mitől drágább, de én nem értek a gyártáshoz.
Volt kaszkadőre, vagy mindent ön csinált?
Nem volt, amit látsz a filmben, azt mind én csináltam. Viszont életemben először volt fénydublőröm, sőt, mindjárt kettő is.
A Vaksötét egy hollywoodi film, de javarészt magyar stábbal készült. Ön szerint mi az akadálya annak, hogy a magyarok is csináljanak egy ilyen ütős műfaji filmet?
Nem is nagyon tudok mostanában konkrétan horrorfilmes próbálkozásról, talán mert nem ez érdekli a magyar filmrendezőket. Hollywoodban gondolom, megvan az a tíz profi, aki ezt tudja, de még a huszadik és a harmincadik is tudja. Az az észrevételem, hogy ezek a dolgok centiken múlnak. Dekára ki kell mérni a szünetet, a fényt, mindent.
Tudatosan készül arra, hogy minél több külföldi filmben próbáljon meg szerepet kapni?
Nem, mert akkor azt úgy kéne csinálni, hogy kimegyek külföldre, és megtanulok rohadt jól angolul. Voltak ilyen vágyaim. Nem is a karrier miatt, csak ott lenni, tanulni, más gondolkodásmódokkal találkozni. De arra jutottam, hogy ahhoz már kicsit késő van. Elindult az életem, és
minden évvel egyre nehezebb lesz itt hagyni az itteni dolgokat.
Már 26 évesen is nehéz, még akkor is, ha nem véglegesen. Teljesen elölről kellene kezdeni.
Ezen a nyelven tanultam meg kifejezni magamat, külföldön nem tudom a nyelv ízeit, nem tudom azokat a színeket hozni, még jó öt évig lenne akcentusom, az is behatárolná a lehetőségeimet. Szerintem erről már lekéstem, de talán nem is baj.