Ha sikeres akar lenni, aludjon
![alvás szieszta](https://cdn.origo.hu/2023/12/YJn1nLG9nlpAcpmJmZnHs5q_lrPWZ8jJaE4qEqVMIa8/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzIwYTU3N2JiMjUyNDQ0NjM4NzM5NDYzZDg1MGZkMjZi.webp)
Az üzleti világban hatalmas presztízst szerzett magának az alváshiány. Mintha az egészséges pihenés a lustaság szinonimája lenne, és mintha a siker csak a befektetett órák számán, nem a munkára fordított idő minőségén múlna. Arianna Huffington szerint, aki nem csak a világ egyik legbefolyásosabb médiamogulja, hanem az alvás nagykövete is világszerte (hogy hogyan vált azzá, arra hamarosan kitérünk) fétisizáljuk az ébrenlétet, még el is dicsekszünk vele, milyen későn feküdtünk le.
Pedig a tudományos álláspont szerint ez nagy hiba. A Cleveland Clinic egy wellness-szakértője szerint egyetlen, az egészséghez köthető szokást sem becsüljük alá annyira, mint az alvást. Holott nincs olyan életterület, amelyre ne hatna kártékonyan, ha lerövidítjük az éjszakát, és nincs olyan gyengesége a szervezetnek, amelyre az alvás ne volna áldásos hatással. A téma egyik legnépszerűbb kötetét nem orvos, hanem újságíró, bizonyos David Randall írta (Dreamland: Adventures in the Strange Science of Sleep). Randall azt állítja, még egy délután elcsent negyed óra is jótékonyan ellensúlyozza az éjszaka kihagyott órákat. Mint írja, az agy jobb teljesítményre képes, használhatóbb ötleteink támadnak, gyorsabban megoldjuk a problémákat, hamarabb beazonosítjuk az ismert sablonokat, és pontosabban emlékszünk vissza bármilyen információra.
Ehhez képest hajlamosak vagyunk az időbeosztásunk legrugalmasabb elemeként kezelni az alvást. Alkudozunk magunkkal, rövidítjük és arrébb tesszük a feladataink szerint, amelyeket persze a pihenéssel szemben bebetonozottnak tekintünk. Arianna Huffington szerint sokkal hasznosabb, ha úgy kezeljük a lefekvés időpontják, mintha indulna a vonatunk vagy a repülőnk. Nem maradhatunk le róla!
Alább következzen néhány példa, hogyan alszanak - vagy nem - azok, akiket az egész világ a sikereiről ismer.
Néhány évvel ezelőtt a Tesla Vasembere naponta akár 8 cukormentes kólát küldött a szokásos két csésze kávéja után, de be kellett látnia, hogy túlpörgeti ez a mennyiség. Most nem csak arra ügyel, hogy naponta kettőnél ne igyon többet, de arra is, hogy legalább hat órával lefekvés előtt már ne fogyasszon koffeint. A Tesla Motors megálmodója bagolytípus, 1 óra előtt ritkán fekszik le, de természetesen álmában elvégezte a mérést, ha a telefonja segítségével is: hat-hat és fél órára van szüksége ahhoz, hogy másnap a topon legyen.
Musk szokásain egészen biztosan felhúzná a szemöldökét az, aki 2007-ig olyan megszállottan tolta át az alvásra szánt órákat a menedzsériumba, mintha nem lenne holnap. Bizonyos értelemben nem is volt: éles fájdalom ébresztette rá, hogy ezt így nem csinálhatja tovább. A napi 18 óra munkától egy este elájult, és miközben elesett, beütötte a fejét. Vérben úszva tért magához, az arcműtétet sem úszta meg. Azóta olyan szigorú a kérdésben, hogy az egy rigorózus bentlakásos iskolának is dicséretére válna. Öt év alatt több mint három és félmillióan nézték meg a TED-en tartott előadását az alvásról. Mottója – „Aludd magad a csúcsra!” – napi 7-8 meg nem kurtítható órára vonatkozik.
Arianna Huffington arra is felhívja a figyelmet, hogy az alvás jtékony hatása akkor működik igazán, amikor mi is hajlandóak vagyunk tenni érte és felkészülünk rá. A National Sleep Foundationnel együtt azt pártolja, ha lefekvés előtt hat órával befejezzük a koffein-, hárommal az alkoholfogyasztást, két órával pihenés előtt már nem eszünk, nem edzünk. MInden munkát fejezzünk be és a kütyüket is kapcsoljuk ki legalább egy órával a nap vége előtt. Arianna már a hálószobájába sem engedi be az okoseszközöket, nehogy kísértésbe vigye a közösségi média vagy az emailek. Ez a Kindle-re is vonatkozik – szeret olvasni elalvás előtt, de csak a jó öreg papírkiadások jönnek szóba.
Azt állítja, el sem tudja képzelni a lefekvést körülbelül egy óra olvasás nélkül. Igazán mindenevő, ha tűzbe hozza egy könyv, azt is vállalja, hogy éppen az olvasmány tartja fel az alvásban. A Gatesnotes, Bill Gates blogja külön rovatban sorolja fel a számára értékes címeket. Gates egyébként azt mondja, ha előadást kell tartania vagy más, kisebb részfeladat várja, beéri kevés alvással. De annak a napnak, amelyik kreativitást kíván, csak legalább 7 óra alvással tud nekikezdeni.
Ki hinné, hogy a világ egyes számú politikai vezetőjének minden perce be van osztva, ezért nem éppen a hosszú éjszakai pihenés olimpikonja. Az elnök az alkata szerint is éjjeli bagoly, de a gyakran 23 óráig bonyolított konferenciahívások biztosan nem segítenek abban, hogy olykor-olykor éjfél előtt térjen nyugovóra. Hű Blackberryjét nem hagyja a hálószobán kívül, gyakran olvas és ír 2-ig. Előbbiben szintén a jó öreg papírkiadások híve. Ha reggel 8 előtt nem kel fel, az már elalvásnak számít. És hogy lenyomja-e valaha a szundi gombot? Akár ezt is megtehetné – a személyzet úgyis addig hívná telefonon, amíg fel nem kel.
Sir Winston Churchill naponta 7 óra pihenést engedélyezett magának – hajnal 3 előtt ritkán feküdt le, de egyrészt 8-ig aludt, másrészt ledőlt koraesténként, fél 5 és fél 7 között. Leonardo és Edison időpocsékolásnak tekintette az alvást, mindketten ciklikusan pihentek: Edison négy óránként fél, Leonardo négy óránként 20 percre hunyta le a szemét. Margaret Thatcher négy órát szánt feltöltődésre, de olyan rapszodikusan, hogy később John Majornak komoly feladatot adott a személyzet átnevelése – hozzászoktak a miniszterelnökhöz, aki sosem alszik. Bezzeg Benjamin Franklin nem sokat teketóriázott: mivel mindennél fontosabbnak tartotta a korai ébredést, ehhez tízkor ágyba bújt, ennyi a receptje. „Early to bed, early to rise, makes a man healthy, wealthy and wise.” Az alapítóatya szerint tehát aki ezt a ritmust tartja, egészséget, vagyont és bölcsességet köszönhet majd neki.