Tarol a feketemunka Észak-Koreában
![Horizontal](https://cdn.origo.hu/2023/12/3K3iln3NZE5QZb4ZedPuy19CZvuygmVxL9AsdoguXE4/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzk0NzVjODFhNTkyZDQwOGVhNmFmZDQ3MjQyNDNhNTgz.webp)
Több forrásból is azt állították a hírügynökségnek, hogy elsősorban az alacsony fizetésű észak-koreai állami alkalmazottak hagyják ott állásaikat, hogy a szárnyaikat bontogató magánvállalkozásoknál helyezkedjenek el,
vagy feketén vállaljanak munkát.
A főváros, Phenjan mellett, elsősorban az észak-nyugati elhelyezkedésű Phjongszong városában figyelhető meg az, hogy a nagyváros környékéről, korábbi mezőgazdasági dolgozók jelennek meg ott, és építkezésekben vagy a vendéglátásban vállalnak munkát.
Noha a szövetkezetek és a kollektív gazdasági társaságok rendre 70 százalék fölötti részvételi arányt jelentenek a termelőtevékenységekben, a hatóságok helyszíni ellenőrzéseik során azt tapasztalták, hogy sokszor alig van kétkezi munkás, aki dolgozzon a gazdaságokban.
A munkavállalók ehelyett elsősorban a nagyvárosokban jelennek meg, ahol lényegesen jobb fizetésekért találnak munkát maguknak.
Megjelent, illetve megerősödött továbbá a háztartásvezetői, illetve bejárónői foglalkozás is. Háztartásvezetőt a vékony, de megerősödő társadalmi elit, különösen a gazdaságot az állami szférával összekapcsoló donjúk tudnak alkalmazni.
Ezek átlagos havi jövedelme 120 ezer észak-koreai won körül mozog (ez nagyjából 17-18 dollárnak felel meg),
ami akkor is magasnak számít, ha 1 kilogramm rizs jelenleg 5 ezer won körül kapható.
A hatóságok egyelőre meglepően engedékenyek a fekete munkaerőpiac megerősödésével kapcsolatban. A nagyvárosok nagyrészt feketemunka-vállalásra alapuló piaca pedig egyelőre virágzik, bár hosszú távon csak a jelenleginél szabadabb gazdasági modell adhatna keretet az egészséges munkaerőpiaci fejlődésnek az országban.
Az mindenesetre nem segít az állapotok rendeződésén, hogy a hírek szerint
a hatóságok maguk is érdekeltek annak fenntartásában.
Ez abban ölt testet, hogy a könnyebb munkát jelentő, illetve a jobban fizető állásoknál, a helyi szervek előnyben részesítik azokat az állampolgárokat, akik informális kapcsolatot ápolnak egyes tagjaikkal.
Ez nem mozdítja elő azt, hogy az épp lazább gazdasági modell irányába lépéseket tevő Észak-Korea hatékonyan, piaci elvek mentén gazdálkodhasson munkaerejével.