Tudta, hogy Mátyás király a máriásérmékkel állította meg a korabeli inflációt?
![aranypénz](https://cdn.origo.hu/2023/12/p7ZZ0tTC3tEgAiyotCbcpb6n_iOUVpQrBgF4RRsq09U/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2U0NjBiOGUwNTFlNjQ4YWE5MjQ4NWQyZTAyNzg0Y2Yz.webp)
Hunyadi Mátyást, akit 1458 januárjában a királyválasztó országgyűlés tett Magyarország uralkodójává (ekkor még a tizenötödik életévét sem töltötte be) egy szegény és szerény jövedelmű trónra ültették.
Habár a három évtizeden át tartó uralkodásának végére - a pénzreformjainak köszönhetően - a jövedelemforrások hatékonyabb kihasználásával bevételei jelentős mértékben növekedtek, még így is messze elmaradtak a korabeli nagyhatalmak jövedelmétől.
A kincstár kiadásai ezekben az időkben egyre csak nőttek, míg a bevételek gyarapítása különféle okokból szinte lehetetlen küldetésnek számított: az adófizetés alól sokféle kibúvó létezett, a vámok zálogban és bérben voltak.
A katasztrofális pénzügyi helyzet orvoslására csak egyféle megoldás jöhetett szóba: szigorú és rendkívüli pénzügyi reformokat kellett bevezetni. Ennek keretében továbbá egy egységes, az egész országra kiterjedő, szaktudással rendelkező embereket foglalkoztató pénzügyi szervezetet kellett kialakítani. A királyi jövedelmeknek egy kézbe, nevezetesen a kincstartóéba kellett befutniuk.
A reform részletes törvénytervezetének kidolgozásában a szakmai hátteret Ernuszt János, a tehetséges üzletember és kereskedő adta.
Őt nevezte ki Mátyás király kincstartónak és udvari lovagnak.
A király a korábbi pénzromlás megállítására és jövedelmének gyarapítására bevezetendő új szabályokat tartalmazó törvénytervezetet 1467 márciusában terjesztette az Országgyűlés elé, amit március 25-ére elfogadtak és ki is hirdettek.
A pénzügyi reform főbb rendelkezései az alábbiak voltak:
Az aranyforintok előlapjára, valamint az ezüstdénárok hátlapjára az uralkodó által nagyon tisztelt Szűz Máriának a képe került, innen jött a "máriás" elnevezés.
Mátyás király aranyveretű máriásgarasa két aranyforint súlyban (érdekessége, hogy szerepel rajta a pénzre utaló 'MONETA' szó is:
Mivel az állandó értékű és jó minőségű pénz veretése nagy költségekkel járt a királyi kincstár számára, jövedelmét az egyre gyakrabban beszedett rendkívüli adókkal pótolta.
Mátyás király a történelem során addig még nem tapasztalt pénzügyi döntésre kényszerült, amikor a szó gyakorlati értelmében is uralkodó szeretett volna lenni. Ehhez ugyanis
királlyá választásakor nem állt rendelkezésére a Szent Korona,
így őt akkor még nem lehetett királlyá koronázni. A legfontosabb uralkodói szimbólumot Luxemburgi Erzsébet, a későbbi V. László király édesanyja adta zálogba III. Frigyes német császárnak.
A Szent Korona visszaszerzésében jelentős szerepet töltött be Vitéz János nagyváradi püspök, a király nevelője, aki öt éven keresztül tárgyalt erről III. Frigyes császárral.
A hivatalos uralkodói legitimitást biztosító korona a két uralkodó közötti bécsújhelyi béke után kerülhetett Magyarországra.
A császár azonban a koronáért cserébe súlyos árat kért: a magyar trónt, ha Mátyás örökös nélkül halna meg, és 80 000 aranyforint váltságdíj megfizetését.
Az utóbbit az Országgyűlés által a jobbágyokra kivetett újabb rendkívüli adó formájában teremtették elő. Miután a kéréseket a király a császár felé teljesítette, a koronát 1463. július 26-án Sopronban vette át ünnepélyes keretek között. A korona visszavásárlását az Origo az alábbi összeállításában mutatta be:
A pénzreform habár szigorú volt, de jót tett a korszak hazai gazdaságára:
felére csökkentek a kamatok (10 százalékról 4,5 százalékra), fellendült a külkereskedelem,
a hazai kereskedők jelentős bevételre tettek szert az állatkivitelből, a külföldi kereskedők pedig nagy haszonnal tudták odahaza beváltani a magas színvonalú magyar aranyforintokat.
Magyarország ezen időszakáról a pénzmuzeum.hu jelentetett meg összefoglalót. Jelen cikkhez forrásként szolgált továbbá a Mátyás nevéhez köthető pénzreformot bemutató tanulmány is.