Mindenki utálta, hiánycikk lett, mégis kötelezővé tették - ez volt az iskolaköpeny
![köpeny, iskola, egyenruha, retro, kádár, korszak, gyerek, gyerekek, iskolaköpeny](https://cdn.origo.hu/2023/12/ml5K0YKQyzG4WvE4ZzFyK7gDXMinM3UazNNOvQAENGQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzVlMzYzN2NmODMxYzQ4YWFhNTg5NTM2YjE3MDgwY2Qw.webp)
Több mint 200 évvel ezelőtt, az 1790-91-es magyar országgyűlés egy matematika-fizika professzor indítványa kapcsán már napirendjére vette az iskolai uniformis, azaz az egyenruha kérdését. Az ötletgazda azon véleményének adott hangot, miszerint szükséges lenne egy egyenöltözék, hogy
a deákok, akik újabban igen hajlamosak a kihágásokra, azonnal felismerhetők legyenek."
Habár a bizottság először helyeselte a felvetést,
I. Ferenc osztrák császár (1792-től magyar király is) azonban úgy határozott, hogy nem kötelezi az ifjúságot az egyforma ruházat viselésére.
Így a kérdést hazánkban hosszú időre elvetették.
Amikor a második világháború véget ért és Magyarország a szovjet blokk része lett, a kommunista hatalomváltás során, valószínűleg szovjet ihletettségre, végül idehaza is bevezették az iskolaköpenyt. Mint ahogy sok mást, ezt a lépést is azzal magyarázták a hatalom akkori birtokosai, hogy a szocializmusban a hatalom célja és érdeke, hogy az egyenlőség illusztrálására az emberek mintegy arctalanul beolvadjanak a tömegbe, és így segítsék elő az akkori ideológia szerinti társadalom- és gazdaságépítést. Más értelmezések szerint az iskolaköpeny arra is jó volt, hogy senki ne üssön el az átlagostól. De ismertté vált olyan vélekedés is, amely szerint a köpeny jótékonyan eltakarja a gyerekek, pontosabban családjaik közötti, a kommunizmusban is meglévő jelentős vagyoni különbségeket, melyek egyébként a diákok megjelenésén megmutatkozhattak.
Ugyanakkor Valuch Tibor társadalomtörténész szerint e ruhadarab viselése sokkal inkább praktikus célokat szolgált, hiszen megvédte az alatta lévő öltözéket a bepiszkolódástól.
Az 1950-es évek végére hiánycikké vált a diákegyenruha.
A boltokban – amikor már ismét nagy számban kapható lett – kezdetben inkább feketében árulták, sokan viszont barna színűt szerettek volna vásárolni. A szülőknek a készlethiány idején azt tanácsolták, hogy otthoni maradékanyagokból varrjanak ilyet a gyermekeiknek.
Idézze vissza galériánkkal a régi idők iskolai egyenruháiban elkapott pillanatokat!
A 60-as évek elején ráadásul nem is minden iskolában volt kötelező, és ahol mégis, de esetleg valakinek (még) nem volt, csupán emiatt nem tanácsolhatták el az iskolából. Ekkoriban főként vászonból készült a ruhadarab, a 70-es években jelent meg műszálas változatban is.
Az idő múlásával a köpennyel kapcsolatos szigor fokozatosan enyhült, a 60-as évtized végére pedig a kínálat is egyre változatosabbá vált, többféle modell került a boltok polcaira. Ekkor már főként nylon alapanyagból és kék színben is készültek, de gyártották a vászonalapú barna köpenyeket is. Ez volt az az időszak, amikor minden szeptemberben több százezer darabot dobtak a piacra, az igazi sztárok a Marokkó és a Praktilon márkanevű egyenruhák voltak.
Cikkünk nem ért véget, további érdekességekért kérjük, lapozzon!