A baloldalon senki nem vállalja a felelősséget, ezért megint a vidékieket kezdik sértegetni
![Vadai Ágnes; Gyurcsány Ferenc ARCKIFEJEZÉS fórum FOTÓ ÁLTALÁNOS Közéleti személyiség foglalkozása mosolyog politikus politikusnő SZEMÉLY utcafórum](https://cdn.origo.hu/2023/12/9Es1nMi6YN03Yc82mlMMq0nk0EBevc9CgMHmT4FvzEQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2ZhZDBmZTc3YWVhMjRkYmI5ZjAwNDQ4MWYxOWI4MDI5.webp)
A baloldal láthatóan továbbra sem tudja elengedni, hogy a vidéki embereket okolja a baloldal választási bukásáért. Mi lehet ennek az oka?
A baloldal és annak politikusai nem képesek az őszinte szembenézésre, nem hajlandók vállalni a személyi felelősséget a gyenge politikai teljesítményük következményeként kialakult történelmi választási vereségért. Ehelyett egészen abszurd stratégiát választottak:
a választópolgárokban, azon belül is a vidéki emberekben, valamint saját törzsszavazóik döntésében keresik a hiba okát.
Az ellenzéki politikai térfélen bőséggel akadnak olyan politikusok, akik a negyedik kétharmados vereségüket szenvedik el. Ennek tudatában
az ellenzék egy ellenségkép felállításával próbál mentesülni a politikai felelősségre vonás alól. A vidéki emberekkel szembeni hergeléssel, a társadalom radikális megosztásával próbálják elterelni a közvélemény figyelmét gyenge politikai teljesítményükről, és a kampány során elkövetett számtalan hibájukról.
Megjegyzendő, hogy a főváros-vidék közötti ellentét a mindennapok során minimális, mely többek között annak köszönhető, hogy
a polgári-nemzeti kormányzat az egyik legfontosabb célkitűzésévé tette a társadalomban korábban meglévő feszültség és ellentétek megszüntetését. Ezen munka eredményeképpen a fővárosiak és a vidékiek mára értékteremtő erőként tekintenek egymásra. Az, hogy a baloldali politikusok ennek ellenére, továbbra is szítani próbálják a vidéki-urbánus ellentétet, konkrét okra vezethető vissza.
Az ellenzéki politikai palettán több olyan vezető baloldali politikussal találkozhatunk, akik a negyedik kétharmados vereségüket szenvedték el április 3-án. Számukra nincs más lehetőség a politikai életben maradáshoz, mint személyes felelősségük elismerése helyett, másban, jelen esetben a vidéki lakosságban keresni a bukás okát, és ezt közvetíteni saját aktivista-közösségük felé.
Mérő László ismert baloldali matematikust már a választások óta emlegetjük, ő ugyanis az ATV műsorában azt mondta, hogy nem találkozott fogatlan, agymosott és buta emberekkel vidéken, és szavazatszámlálóként megdöbbenve tapasztalta, hogy nem a vidékiek agya van átmosva, hanem „a mi pesti agyunk". Mi az oka annak, hogy ezt egy baloldali értelmiségi felismerte, viszont a baloldali politikusok továbbra sem vállalják a felelősséget a történelmi vereségért, ráadásul egyik ellenzéki párt vezetője sem ajánlotta fel a lemondását?
Kétségtelen tény, hogy néhány baloldali mértékadó gondolkodó az eredmények nyomán felismerte, hogy
a néplélek nem vevő a társadalom folyamatos megosztására épülő, kirekesztő balliberális politikára, valamint azt is, hogy az ellenzék politikai fő üzenetei nem állják ki a valóság próbáját.
Ugyanakkor csak kevesen, így köztük az ismert pszichológus-matematikus engedhet meg magának olyan – az ellenzék tekintetében tiszteletre méltó módon kritikus – álláspontot, mely egy politikus részéről kizárólag akkor minősülne hitelesnek, ha mindezt valódi tettek, jelen esetben a felelősség megállapítása, esetleg lemondás követné.
Az ellenzék bukott politikai vezetői azonban kényszeresen ragaszkodnak a pozíciójukkal együtt járó hatalomhoz és egyéb előnyökhöz, és láthatóan nem kívánnak megválni tisztségeiktől. Mindez egy újabb jele annak, hogy elvek nélkül, kizárólag önös hatalmi célok mentén politizálnak.
A baloldali sajtó kvázi politikai aktorként viselkedve azt hangoztatja, hogy „vidéken teljesen más világ honol", és a Fidesz győzelme a vidéki embereknek köszönhető. Ugyanakkor azt elfelejtik ezekben a riportokban, cikkekben megemlíteni, hogy vidéken is vannak baloldali szavazók, több településen is nyert baloldali jelölt. Miért célja a baloldalnak a vidéki embereket hibáztatni?
Általános jelenségnek számít, hogy az egyes európai fővárosok tekinthetőek a liberális baloldal fellegvárainak. Ebből pedig egyenesen következik, hogy
nem áll érdekükben ezt a meglévő szavazóbázist az önmagával szembeni kritikával megbontani, ennél sokkal kényelmesebb megoldásnak tetszik a vidéken élőkre kihegyezni a választási vereségek okát.
Ezzel egyfajta önigazolást is végrehajtanak, hiszen ők már „előre megmondták", kik a valódi felelősök a sikertelenségekért. Ugyanakkor fontos megjegyezni, hogy
a polgári-konzervatív erők Budapesten is jelentős mértékben tudták növelni szavazótáborukat.
Ez egyrészt a kormányzati teljesítmény elismeréseként, másrészt az ellenzéki kézben lévő budapesti önkormányzatok munkájának kritikájaként értékelhető.
A baloldali média az összes sajtó-alapelvet figyelmen kívül hagyja akkor, amikor a baloldali politikusok szócsöveként működve, indulatokat próbál szítani a vidéki és a fővárosi állampolgárok között.
A baloldali politikusok és a sajtó ez irányú magatartása következtében, nem véletlen, hogy április 3-án jelentős számban szavaztak a nemzeti oldalra a magukat baloldali érzelműként meghatározó választópolgárok is.
A XX. század elején kibontakozó népi-urbánus vita párhuzamba állítható a baloldal által, napjainkban hangoztatott Budapest-vidék ellentéttel? Mire vezethető vissza a népi, vidéki magyarok és a Budapesten élő, liberális, belvárosi értelmiség álláspontja, világlátása közötti különbség?
Mindkét közeg teljesen másként éli meg a mindennapokat. Általában véve is eltérő problémák, témák foglalkoztatják őket az életben, és ami talán a legfontosabb, hogy gyakran különböző fontossági sorrendben és megközelítésben is.
A liberális értékrend áll szemben a nemzeti értékrenddel.
A fővárosban élő, liberális értelmiség más, főként globalista szempontok mentén értelmezi és vizsgálja a világ történéseit, felvállalva a kísérletezgetést, de nem számolva annak lehetséges következményeivel. Ezzel szemben a népi, vidéki magyarok a hagyományos, keresztény, nemzeti értékek mentén élik az életüket, és ezek alapján kísérik figyelemmel a közéletet.
Sokan úgy gondolják, hogy
a jelen Magyarországában a normalitás vidékre költözött.
Ön szerint a vidéken élőket célzó sok sértés, megalázó kifejezés használata után mit tehet a baloldal, hogy valamennyire vissza tudja állítani saját hitelességét? Mi a baloldal jövője ezek után?
Első lépésként
szükség lenne arra, hogy a baloldalon a tetteknek végre legyenek következményei is: távoznia kellene a közéletből, azoknak közéleti szereplőknek, akik kijelentéseikkel, egyéb megnyilvánulásaikkal társadalmi csoportokat sértettek meg méltóságukban, és ezáltal méltatlanná váltak tisztségükre.
Másodsorban
a baloldalnak fel kellene ismernie azt a nyilvánvaló tényt, hogy a politikai percemberek és az általuk folytatott botránypolitizálás helyett, a magyar társadalom megfelelő szakmai tudással rendelkező egyéneket akar látni a baloldali politikai palettán is, akik a békés egyet nem értés politikája mentén, konstruktívan dolgoznak az ország érdekében.
A baloldal ezt a munkát láthatóan nem hajlandó elvégezni. A negyedik kétharmados veresége után is másban, elsősorban a magyar választókban keresi a hibát. Politikusaik továbbra sem hajlandóak vállalni a felelősséget, és a nemzeti érdekek helyett továbbra is a nagyhatalmi érdekeket szolgálják ki. Bár a 2022-es országgyűlési választás megmutatta, hogy
az elvek és értékek helyett, a pusztán hatalmi érdekek mentén szerveződő baloldali összefogásnak nincsen jövője,
ennek ellenére – egyéb ötlet hiányában – az ellenzéki erők továbbra is ebben a formációban látják a megoldás kulcsát, ami egyet jelent azzal, hogy
a baloldal jövőjét továbbra is Gyurcsány Ferenc személye, a belső harcok és a botránypolitizálás fogják meghatározni.