Így hazudozik Magyar Péter helyettese, az újságírókat ujjtöréssel fenyegető Radnai Márk
![](https://cdn.origo.hu/2024/08/rzSHXtvt6QIj_Jm9TRld0Z8q7FDdv2TqVw7xdZ89kvs/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzcxNjIwNDU1ZGQyYTRiNjFhMDU3N2Y2ZTk3ZDk3YTU5.webp)
Zagyva kérdések közé ékelt parttalan monológjaiban Radnai Márk sok mindent érintett saját élettörténetével és a pártjuk működésével kapcsolatban. A beszélgetésnek több tanulsága is volt a néző számára: például, hogy a politikussá lett bukott színházi rendező sok mindenről szeret beszélni, csak konkrétumokról nem – ebben nagyon hasonlít egyébként főnökére, Magyar Péterre. No meg abban is, hogy szemrebbenés nélkül képes letagadni, elhazudni vagy relativizálni saját bűneit.
Ahogy arról korábban az Origo is beszámolt, Radnai Márk „kártékony csótányhoz” hasonlított és ujjtöréssel fenyegetett meg egy színikritikust, Koltai Tamást, aki kemény kritikát írt darabjáról. A Magyar-féle párt alelnöke az üggyel kapcsolatban
szemrebbenés nélkül hazudott a Magyar Hang műsorában, önellentmondásba keveredett, illetve relativizálni igyekezett a fenyegetőzést.
Bizonygatni próbálta Koltaival való „jó kapcsolatát”, de konkrétumok helyett annyit árult csak el, hogy az „üzenetet” írt neki egy könyvében – vagyis dedikálta, ahogy nyilván sokaknak másoknak. Nyilván hazudott, hiszen teljesen valószerűtlen, hogy egy neves kritikus baráti kapcsolatot ápolt volna egy kezdő, névtelen rendezővel, akinek aztán mindjárt az első darabjáról megsemmisítően ír - egyenesen azt, hogy rendezni sem tud. Radnai ezt írta Koltainak:
Szia, Tamás! Valaki egyszer azt mondta rád, hogy „kártékony csótány”. Szerinted miért? Ha még egyszer meglátlak bármelyik előadásom közelében, egyesével töröm el minden ujjad. Bezony. Szép nyarat! Menj jó messzire!
Erről egyszerűen azt mondta Radnai (és ez sokat elmond róla): "emberek elkövetnek ilyesmit". Hát, persze, mindennapos, hogy emberek ujjtöréssel fenyegetnek másokat... Annyira próbálta Radnai magyarázni a megmagyarázhatatlant, hogy beszédéből az derül ki: színikritikusokra tulajdonképpen nincs szükség – egy következő kijelentésében pedig már a kritikusok hatalmáról beszél (szerinte Koltai ki akarta rúgatni).
Leszögezhetjük, hogy ahogy főnöke, úgy Radnai sem bírja a kritikát, illetve nem riad vissza nők fenyegetésétől sem. Mint azt az Origón korábban megírtuk, Radnai Márk Csendes-Erdei Emesét, a Librarius újságíróját is komolyan megfenyegette, csak azért, mert közölni akarta a vele készült interjút. Az újságírónak azt ígérte, hogy ha meg meri jelentetni a vele és az Átrium akkori vezetőjével készült – egyébként a színház által kezdeményezett – interjút, amely a Közelebb című szexbulvár kritikai bukásáról és annak korrigálásáról szólt volna,
eltöri a kezét.
Radnai a Magyar Hang-interjúban egészen nevetséges módon azt mondta, hogy nem emlékszik ilyesmire. Tagadni persze nem meri, és ennek a gyáva hozzáállásnak egyetlen oka van: az, hogy tudja, hogy bármikor előkerülhet egy bizonyíték az üggyel kapcsolatban. Amiről amúgy – nyilván elszólás szintjén – el is ismerte, hogy fenyegetés volt. Mindenki gondoljon bele: ha ilyennel vádolják, hányan mondanák azt, hogy nem emlékeznek rá? Hány embert fenyegethetett meg Radnai Márk, hogy egyáltalán hihető érvnek tartja, hogy valaki ilyenre nem emlékszik? Így fogalmazott: „Hogy ez után az eset után én fenyegettem volna mást, ezt szinte képtelenségnek tartom.” Szinte...
Hát igen, a kéztörésre vonatkozó fenyegetések ilyenek: van, hogy nem emlékszik rájuk az ember. Ha pedig nem emlékszik rá, akkor meg sem történt…
Radnai Márk is jelen volt az emlékezetessé vált ötkertes bulin, amelynek egyik folyománya, hogy nyomozás indult több vádpontban Magyar Péter ellen. A botrányos eset egyik szemtanúja – akitől Magyar erőszakkal elvette, vagyis elrabolta a telefonját, és akinek a telefonját később a Dunába dobta –, kilétét nem leplezve a nyilvánosság elé állt azzal:
Radnai Márk egy későbbi találkozás alkalmával megfenyegette őt.
Ezzel kapcsolatban újabb zagyva magyarázkodással állt elő a bukott színházi rendező: azt állítja, hogy csak véletlenül találkoztak, és nem fenyegette meg, egyszerűen csak bámulta őt, mert felismerte. Érdekes módon valahogy úgy alakult, hogy ezúttal is közbe kellett lépnie a biztonsági embernek.
Ezen a ponton a Magyar Hang "újságírója" a kérdésében nem merte kimondani, hogy a szemtanútól ellopott mobiltelefont Magyar Péter dobta a Dunába. Így fogalmazott: „Magyar Péter telefonos esete az Ötkertben”, illetve „a Dunába dobott telefon”. Radnai is csak „ötkertes esetként” említette a történteket, amit aztán kedélyesen rövidre is zártak.
Mindkettő brutális relativizálása mindannak, ami valójában történt, nevezetesen, hogy Magyar részegen tombolt a szórakozóhelyen, agresszíven viselkedett, fiatalkorú lányokat zaklatott szexuálisan, erőszakkal elvette (vagyis elrabolta) a történteket rögzítő szemtanútól a mobiltelefonját, majd azt – a felvételek tanúsága szerint imbolyogva, esve-kelve – a Dunába „ejtette”, többek szeme láttára.
Radnai Márk egyébként elkottyintotta, hogy Magyar első tüntetéseinek az idején a stábbal már „az irodából” indultak el a helyszínre. Ha ez igaz, akkor ennek az állítólag „ad hoc” szerveződött mozgalomnak elég korai fázisában már volt bázisa.
Olyan, unalomig ismert és tartalmatlan közhelyeket is elsütött Radnai, hogy például
újfajta országot”
akarnak építeni, és hogy
a Föld ledobja a vírusokat magáról.
Különös módon éppen úgy baja van a vidéki emberekkel, a vidéki Magyarországgal, ahogy főnöke bukott elődjének, Márki-Zay Péternek volt: Radnai azt állítja, hogy külföldön nem merik az emberek elárulni, hogy Magyarországról érkeztek, inkább azt mondják, hogy Budapestről... Megint gondoljunk bele ennek realitásába: Radnai szerint vannak külföldi emberek, akik úgy gondolják, hogy Budapest nem Magyarország része, hanem valami más. Ilyen a belpesti értelmiségi önképe...
Visszatérően emlegeti korábbi – nyilvánvalóan kudarcokkal teli – színházi életét, többször méltatva Schilling Árpád sikeresnek nehezen nevezhető, ellenben túlzás nélkül beteges munkásságát, amiről ebben a cikkünkben írtunk korábban.
Főnökének exhibicionizmusán felbuzdulva Radnai azt is bevallotta "szerényen" a műsorban, hogy az alelnökség „sokkal nagyobb szolgálat, mint kívülről látszik”. Szemrebbenés nélkül sztorizgat arról is, hogy a "nemes szolgálat"közben
legközelebbi munkatársaiknak sem árulták el Magyar Péterrel, hogy már ő a párt alelnöke: egymással szövetségben titkolóztak erről április óta.
Hogy miért, arra az "újságíró" elfelejtett rákérdezni.