Tószunnyadó békességgel,elülő végtelenséggelóvja szerelmem, ki adtas tenyerével megnyugtatta.Bajocskáimat felejtem,karddá nőtt bicskám elejtem - sáppadsz, kiáltó virággal,és ő dereng, csendes ággal.Szavad: nem értem, de sürgés.Szava: nem értem, de zengés.Nagyon szerethet már engem,megtűr téged is szivemben.1928 tavasza<< előző következő >>
Vágólapra másolva!
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!