A Flintstones pornóváltozatát láttuk a Szigeten
![Sziget, Sziget fesztivál 2023, Ötödik nap, óbudai Hajógyári-sziget, fesztivál, 2023.08.13., Amyl, and, the, Sniffers,](https://cdn.origo.hu/2023/12/Ny-zaNWFLJQyAN3X6CAjO6ptOJExL-1h2lpPY83ORTA/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2JkNTJlODExMTFkYzRhZmE4YmVlMmRlMzVhNjMxOTcz.webp)
Meg kell hagyni, a Sziget olykor rajta tartja a mutatóujját a kortárs könnyűzene ütőerén, a tegnap koraeste fellépő Lorde az elmúlt évek egyik legnépszerűbb előadója, a Spotify-on van olyan dala, amelyet már több mint egymilliárd alkalommal játszottak le. És Billie Eilish húgaként is tekinthetünk rá, már ami a népszerűségét illeti, hiszen ő az idősebb, de a számaiban épp úgy a szorongásait vagy a fogyasztói társadalommal kapcsolatos kritikáját fogalmazza meg – és ironikusan ugyanezt tette tegnap a kapitalizmus csúcstermékeként is definiálható fesztiválon –, így nem csoda, hogy sok millió nyugati tinédzser képes rezonálni vele, sőt még az egyik lemezének is ugyanaz volt a producere, mint Eilish-ének. A tömeg közepén is jól érezhető volt mindez, sok fiatal lány annyira átélte az előadását, hogy a könnyektől lefolyt a sminkjük. Egyébként is méretes tömeg gyűlt össze a koncert alatt, így valószínűleg az én készülékemben van a hiba, ami miatt egyáltalán nem sikerült bevonódnom, aranyos jelenség, szép a hangja, de a lassú, melankolikus tételek inkább ásításra gerjesztettek, mintsem arra, hogy a fiatalokkal együtt kiordítsam a lelkemet.
A korábbi tudósításainkban egyébként nem említettük, de idén elképesztően jó a nagyszínpad hangosítása, minden tűélésen szól, ellenben a második legnagyobb helyszínen, a Freedome sátorban mindez olyannyira csapnivaló, hogy még kint a fűben ülve is élvezhetőbben hallatszanak a koncertek, mint odabent,
Mindez az Amyl and the Sniffers esetében is igaz volt sajnos. Az ausztrál punkbanda elképesztő kört futott néhány év leforgása alatt, kevés együttessel foglalkozott és ismerte el annyira a szaksajtó, mint őket és annak ellenére válnak egyre népszerűbbé, hogy a zenéjük aligha lehetne kevésbé mainstream – tavaly a Green Day, a Fall Out Boy és a Weezer stadionokat megtöltő turnéján is játszottak.
A trágár szájú, kirívóan öltözködő - tegnap konkrétan úgy festett, mintha a Flintstones pornóváltozatát néznénk -, de a karcos hangú Amy Taylor énekesnő egyenesen a hetvenes évekbe repít vissza a punk aranykorába, a The Runaways és más, női frontemberes klasszikus előadókat idézve.
Tegnap is kitűnő formában voltak, a bő egy órás koncertjük úgy süvített, mint egy gyorsvonat, csak mint említettük, a hangosítás nem nekik dolgozott, s habár nem volt olyan botrányos a helyzet, mint az egy nappal korábbi Nothing But Thieves esetében, de összemosódtak a hangszerek.
Ugyanakkor az énekesnő a feminizmus példaképe is lehetne, üvegből itta az Unicumot, a bicepszét feszegette, sőt az egyik dal alatt még fekvőtámaszozni is elkezdett.
Az ugyanebbe a stílusba tartozó előző esti Frank Carter and the Rattlesnakes fellépését nem pipálta le, de egy rossz szavunk nem lenne soha többet a Szigetre, ha napi két-három hasonló stílusú előadóval találkoznánk.
Persze, ha mi szerveznénk a rendezvényt, úgy menne csődbe, hogy öröm lenne nézni, legalábbis a punkra nem mutatkozott jelentős igény, az Amyl And The Snippers jóindulattal is negyedházig töltötte meg a helyszínt.
Vannak azonban bejáratott nevei a Szigetnek, amelyek megbízható módon garantáltan hatalmas tömeget vonzanak, korábban ilyen volt a The Prodigy, aztán párhuzamosan a rendezvény ízlésromlásával David Guetta vagy Martin Garrix tölt be hasonló funkciót, de közéjük tartozik Macklemore is. Az amerikai rapper korábban már négy alkalommal lépett fel Magyarországon, a hazai közönség imádja és az előadó mindent meg is tesz azért, hogy ez így legyen. A koncertjein rendszeresen körbedicséri hazánkat, a Balaton Soundon Dzsudzsák Balázs mezében állt színpadra, most meg Budapest feliratú pólót viselt, röviden: nem véletlen, hogy hétfőn nem csak a külföldi látogatókat vonzotta, hanem tömegesen jelentek meg a napijegyes magyarok is. És ezúttal is azt adta, ami a lényege, egy méregdrága haknit: nem túlzás azt állítani, hogy
a rapzene David Guettája, a dalai aligha lehetnének rádióbarátabbak, a vásári hangulatot pedig vásári eszközökkel fokozza, óriási csillagszórókat vet be, lángoszlopok törnek a magasba, táncoslányok tekeregnek (az egyikkel szexet is imitált), konfetti hullik, miközben ugráltatja a közönséget, amely olyan önfeledten szórakozik, hogy a hangszerek ellenére is az az érzésünk, mintha egy óriási szabadtéri diszkóban lennénk;
és meg kell hagyni, akármilyen primitív az egész, legalább nem volt olyan halálosan unalmas, mint előző este a Mumford & Sons.
De kínos pillanatokban sem volt hiány: felhívott például egy izraeli srácot és egy lengyel csajt táncolni a színpadra, majd miután tetszett neki a produkció, leoltotta a korábbi turnéállomások közönségét, hogy azokon mindenki béna volt, mintha egy percig is elhinnénk, velünk kapcsolatban nem teszi ugyanezt másnap.
Az Amyl and the Sniffers miatt csupán a második félidőre értünk oda, azt viszont rendkívül szomorú volt konstatálni, hogy ez a típusú zene ezerszer nagyobb érdeklődést generál, hiszen azt kommunikálja mindez a szervezők felé, hogy punkot vagy rockot már tényleg csak presztízsből, kötelező letudni való körként érdemes hívni a fesztiválra, a költségvetést az elektronikus zene és a hip-hop fogja úgyis visszahozni.
Viszont ma este sem lesz néptelen a Sziget, érkezik a hét legnagyobb sztárja Billie Eilish személyében.