Nem csökken a Törökországra nehezedő migrációs nyomás
![görög török menekültek](https://cdn.origo.hu/2023/12/oYeAzGkfBG_g27pu3PF2kKcxRevHaLmC9Y5uks4i4Mg/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzVkOGRiZjRlNDIyODQ1OGI4MWIwNTEyYzU4ZjY3MTE0.webp)
Törökország ma több mint 3,5 millió embernek ad menedéket. Történelme során a kis-ázsiai állam nem először néz szembe jelentős menekülthullámmal. A korábbiaktól eltérően, 2011 óta olyan milliók érkeztek az országba, akik sem törökül nem beszélnek, sem pedig kapcsolatuk nem volt korábban a török állammal.
Ezzel együtt a helyi kultúra befogadó, a szíriaiakban testvért látó felfogást hangsúlyozó politika az esetleges feszültségek csökkentésén dolgozik. Ez az igyekezet azonban nem emberjogi, sokkal inkább a nagyvonalúságra és birodalmi érzületre apelláló alapokon áll. Míg a múltban – különösen 1923 után – az ország homogenitásának célja állt a be- és letelepítési akciók mögött, addig a jelenlegi válságban nem erről van szó.
A szíriai válság kirobbanása után Ankara – aki maga is alakítója a déli szomszédságában történő eseményeknek – az európai elvárásoknak és saját, korábban felépített imázsának megőrzése érdekében hirdette meg a „nyitott kapuk" politikáját. 2013-ban elindult a menekültek jogi helyzetének rendezése, valamint a szíriai és iraki határszakasz hatékonyabb védelmének kiépítése.
A jövőben várhatóan folytatódik a szíriai menekültek visszaáramlása, de az országra nehezedő migrációs nyomás nem csökken majd, hisz egyes kibocsátó (közép- és dél-ázsiai) térségekből az útnak indulók továbbra is Törökországon keresztül juthatnak el a legkönnyebben Európába.
A teljes elemzés elérhető a Migrációkutató Intézet weboldalán.