Óriási botrány: a baloldali német államfő üdvözölte az iráni iszlám forradalom győzelmét
![diplomacy Horizontal](https://cdn.origo.hu/2023/12/rxy7lnTsz671ATwxguPdiVfxZf4Wfii3cm9IOM-NL-8/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzQxZjA0ODc2OTJjNjRlZmM4ZDdiNDlhNDBkYjcyOTU1.webp)
Frank-Walter Steinmeier szövetségi elnök táviratban – utólag – gratulált – a német nemzet nevében – az elnyomó iráni iszlamista rezsimnek a nemzeti ünnepe alkalmából – közölte a Szombat című zsidó politikai és kulturális folyóirat a Die Welt cikkére hivatkozva.
A teheráni vezetés nemrég ünnepelte az Amerika-barát sah rendszerét megdöntő iszlamista forradalom győzelmének a 40. évfordulóját (február 11.),
aminek eredményeképpen kikiáltották az Iráni Iszlám Köztársaságot.
Az új iráni rezsim teokratikus berendezkedésű lett, erősen Amerika- és Izrael-ellenes éllel.
A kritikusai szerint
Teherán világszerte muszlim terrorszervezetek működését finanszírozza (például Libanonban a Hezbollahot), a zsidó állam elpusztítására törekszik, brutálisan elnyomja az ellenzéket, és folyamatosan megsérti az emberi jogokat, különös tekintettel a nők jogaira.
Mindezek a jogos kritikák persze nem hatották meg az erősen bevándorláspárti német elnököt, aki tudja, hogy
a pártja, az SPD – amennyiben csak német szavazatokra számíthat – teljesen esélytelen a választásokon.
Vélhetően annak érdekében, hogy a közelgő európai parlamenti voksoláson ismét besöpörhesse a német állampolgársággal (is) rendelkező muszlim migránsok szavazatait, gesztusokat gyakorol irányukba.
A migrációs válság csúcsán, 2015-ben
Steinmeier – akkor még külügyminiszterként – határozottan kiállt az Angela Merkel kancellár által hangoztatott bevándorláspárti politika, a Willkommenskultur mellett.
2018 augusztusában – az elnöki hivatal épületében (Bellevue Palota) – német állampolgárságú török bevándorló hátterűek előtt tartott beszédében pedig azt mondta, hogy
Németország a migránsok nemzete.
Ugyanekkor kijelentette, hogy – szerinte – sikeres volt a migránsok integrációja hazájában, és egész Európában is.
A „Nem az én nevemben” hashtag alatt határolódnak el a német állampolgárok a baloldali államfőtől.
„Ez a gratuláció pofon az iráni rezsim áldozatai számára”,
hívta fel rá a figyelmet egy felhasználó a Twitteren.
Egy másik azt írta, hogy
az iráni rezsim fenyegetései miatt még gyermekként kellett elmenekülnie családjával az országból.
Olyan képek is megjelentek a Twitteren, amelyek a teheráni vezetés által elrendelt, tömeges kivégzésekre akarják emlékeztetni a német elnököt.
Josef Schuster, a németországi Zsidók Központi Tanácsának vezetője pedig egyértelműen elítélte Steinmeier kijelentését:
„A szövetségi elnök gratuláló távirata az iráni forradalom évfordulója alkalmából nyilvánvalóan mutatja, hogy a diplomáciai rutin a kritikus gondolkodás fölé keveredett. Érthetetlen, hogy ha Iránról van szó, az Elnöki Hivatalban hiányzik a szükséges érzékenység. Ha már szükségét érzik, hogy gratuláljanak ehhez az évfordulóhoz, az elnöknek meg kell találnia a kritika szavait az iráni rezsimmel szemben.”
Schuster azt kérte: a szövetségi elnök ragadja meg a következő lehetőséget, hogy világossá tegye Iránnak a németek kritikus hozzáállását, akiknek – elméletileg – ő a nevükben beszél.
Steinmeier ezt követően a kettős beszéd jól ismert taktikájához fordult, és színleg bírálatot fogalmazott meg a teheráni iszlamista vezetéssel szemben: „Iránban lábbal tiporják az emberi jogokat, és destabilizáló szerepet játszik a régióban. Ez teszi a veszélyt, amit egy nukleárisan felfegyverkezett Irán jelentene, még nagyobbá” – mondta a szövetségi elnök, amikor Schusterrel beszélt telefonon.
Mindazonáltal a nemzeti ünnep alkalmából a küldött levelet olyan diplomáciai gyakorlat részének minősítette, amely lehetővé teszi a mély és kritikus kapcsolatokat, magyarán
nem volt hajlandó elhatárolódni az üdvözlő távirattól, annak a visszavonását pedig még csak meg sem fontolta.
A német elnök ugyanakkor
nem ítélte el Iránnak az Izrael megsemmisítésére irányuló politikai retorikáját sem.
A Szövetségi Elnöki Hivatal tájékoztatása szerint az iráni nemzeti ünnepre vonatkozó éves gratulációt 1980-ban az akkori államfő, Karl Carstens vezette be. Mahmoud Ahmadinejad elnöksége alatt 2007 és 2013 között ezt felfüggesztették, majd 2014-ben folytatták.
Ahmad Mansour iszlámkutató a „Nem az én nevemben” hashtaggel tweetelt:
Nem ugyanez a Steinmeier volt az, aki nem volt hajlandó gratulálni Trumpnak? Miért határoz meg más normákat Iránra? Irán az antiszemitizmus exportvilágbajnoka, aktívan részt vesz gyilkosságokban zsidók ellen, több ezer ember ellen Szíriában, és homoszexuálisok ellen otthon.
Mansour utalt 2016-ra, amikor Donald Trump lett az amerikai elnök.
Ahelyett, hogy gratulált volna a republikánusoknak a választási győzelemhez, Steinmeier – akkor még a külügyminiszterként – csak azt hangsúlyozta, hogy a választási eredményeket „nem szabad alábecsülni”.
Az egyik párttársa, Helge Lindh képviselő csak óvatosan bírálta a szövetségi elnököt, hiszen ő is tisztában van azzal, hogy szüksége van az SPD-nek a muszlim migránsok szavazataira.
Konkrétan ezt írta: „Steinmeier a nemzeti ünnephez gratulált, nem pedig a forradalom évfordulójához. Diplomáciai szokásokat követett. Ez a szövetségi elnök döntése és felelőssége. Mindazonáltal amennyire fontos a kritikus párbeszéd fenntartása, olyannyira elfogadhatatlan az iráni vezetés antiszemitizmusa”, idézi a Bild.
Lindh szerint ugyanakkor „Izrael létezéshez való joga” továbbra is „német raison d'etat (nemzeti érdek)”.
A német elnök persze nem határolódott el Teherántól annak az antiszemitizmusa miatt.
Kollégája a pártban, Mirko Freitag, az SPD Berlin-Brandenburg zsidó munkacsoport elnöke ítélte el legélesebben Steinmeier gratulációját a Jüdische Allgemeine hasábjain:
Aki január 27-én vagy november 9-én Németországban azt kiáltja, >>Soha többé<<, de figyelmen kívül hagyja Irán törekvését Izrael elpusztítására, az valami alapvető dolgot nem értett meg, vagy felelőtlenül cselekszik. Steinmeier távirata megsérti a német zsidó közösséget.