A kommunista állam a világ országai közül az egyik legmagasabb számaránnyal rendelkezik a bebörtönzötteket illetően.
A Granma című kubai kommunista pártlap szerint a testület a rabok magaviselete, a szabadságvesztésből letöltött idő, az általuk elkövetett bűncselekmény jellege, illetve esetleges egészségügyi panasza alapján döntött.
Előnyben részesítette a nőket, a fiatalokat és az időseket,
ugyanakkor a gyilkosságért, nemi erőszakért, zaklatásért, kábítószer kereskedelemért, korrupcióért elítéltek, valamint a bűnismétlők esetében kizárta az idő előtti szabadulás lehetőségét.
A kegyelemben részesültek mind letöltötték a kiszabott börtönbüntetésük legalább harmadát.
A kubai hatóságok nem tesznek közzé rendszeresen adatokat a szigetországban fogva tartottakról.
2012-es információk szerint a 11,2 milliós sziget 57 337 lakója volt rácsok mögött.
Világszintű összehasonlításban ezzel Kuba hatodik helyre került az egy főre eső bebörtönzöttek számát tekintve, bár az Egyesült Államok így is megelőzte a londoni székhelyű Institute for Criminal Policy Research bűnügyi szakpolitikai kutatóintézet szerint.
A Kubai Foglyok Védelmezői nevű jogvédő csoport viszont azt állítja, hogy a bebörtönzöttek száma jóval meghaladja a hivatalosan elismert adatokat. A madridi székhelyű szervezet szerint Kubában 123 ezren vannak börtönben, ami a lakosság 1 százalékának felel meg.