Itt az ideje, hogy a klasszikus zene meghaljon, mert az a fehérek kultúrája - ezt követeli a radikális baloldal
![celebrity; entertainment; opera opera Horizontal GENERAL VIEW](https://cdn.origo.hu/2023/12/dw8kMYrdelYve72pf11roZ6eVSy-YI8dYt5FACKlQE4/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2VmNzFjNzZmMjA1NjRiNTk5Mzg3YTg2MmQ4MTBiNzY3.webp)
Új és megdöbbentő bűne van a rabszolgaság miatt sokszor eredendően „bűnösnek" tartott fehéreknek, ez pedig a komolyzene. Az amerikai sajtó szerint a klasszikus zene kirekesztően fehérpárti – írta amerikai újságok és a Les valeurs actuelles francia konzervatív lap alapján a V4NA.
A New York Times egyik cikkében az áll, hogy „a New York-i Metropolitan az ország legkevésbé sokszínű intézménye". A Seattle Magazine még messzebbre ment.
Szerintük meg kell támadni a komolyzene „fehérségét".
Az Egyesült Államok Nemzeti Közrádiójának (National Public Radio) weboldala pedig megjegyezte, hogy ez a fajta zene (mármint a klasszikus zene: igen, Mozart és Verdi, például) „rendkívül fehér és egyre inkább marginalizált". A New Music USA pedig azt állította, hogy
„a klasszikus zene eredendően rasszista", sőt „itt az ideje, hogy a klasszikus zene meghaljon".
Arra nézve statisztikai adataik is vannak, hogy miért „túl fehér" a klasszikus zene. Az Amerikai Zenekarok Ligájának (League of American Orchestras) 2016-os jelentése szerint a zenekarokban játszó zenészeknek mindössze 1,8 százaléka fekete és csak 2,5 százaléka latino.
Egyesek pedig azt kritizálják, hogy a komolyzenei művek döntő többségét európai eredetű, azaz fehér zeneszerzők szerezték. Ennek alapján a San Francisco Chronicle nemrég azt sajnálta, hogy a város Szimfonikus Zenekara szinte kizárólag fehér férfiak zeneműveit mutatja be.
A klasszikus zene ma már egyre kevesebb embert vonz, főleg a fiatalok körében. A Nemzeti Művészeti Alapítvány (National Endowment for the Arts) tanulmánya szerint
a klasszikus zenei koncerten részt vevők aránya 1982-től 2012-ig 17-ről, 8,8 százalékra csökkent.
Ugyanebben az időszakban
a 30 év alatti nézők aránya 27-ről 9 százalékra esett vissza.
Ezért az ágazat szakemberei megújulást szeretnének – írta a Le Figaro. De a józan ész természetesen nem azt diktálja, hogy Verdit vagy Mozartot ne lehessen játszani, Anna Netrebko vagy éppen Rost Andrea helyett - fogalmazzunk finoman - kevésbé kvalitásos fekete énekesnőket hívjanak meg, esetleg ne Christian Thielemann vezényeljen Bayreuth-ban, hanem a magukat haladóknak nevezők szerint megfelelő bőrszínű, kevéssé ismert karmesterek. Nem attól lesz több fiatal néző, ha a legnagyobb művészeket megpróbálják kiszorítani, politikai okokból.
Az Operawire című zenei szakportál információi alapján, a New York-i Metropolitan Opera (MET) kórusának a tagjai, még június 9-én
közleményben álltak ki a radikális baloldali mozgalom mellett.
A közlemény szerint „az elmúlt hetek eseményei a Metropolitan Operát mint szervezetet is alapvető változtatások bevezetésére kényszerítik", amelyben ők mint a MET kórusának a tagjai, meghatározó szerepet kívánnak játszani.
Továbbá azt javasolják, hogy
a Metropolitan Opera alkalmazzon színes bőrű zeneszerzőket és karmestereket, illetve lehetőség szerint valamennyi évadban léptessen fel nem fehér szólistákat a híres Carnegie Hall koncertkomplexumban.
Ezenkívül a felső vezetésben is több színes bőrűt akarnak látni.
A közlemény alapján a kórus tagjainak a kéréseivel egyetért Yannick Nézet-Séguin is, aki a MET fő-zeneigazgatója. (Nem is tud nyilván nagyon mást tenni, mint bólogatni a követelőzőknek: a kanadai karmester fő-zeneigazgató-elődjét, a huszadik század - Leonard Bernstein mellett - legnagyobb amerikai karmesterét, James Levine-t a MeToo-mozgalom söpörte el. Nézet-Séguin pontosan tudja, hogyha a radikális baloldal menetelni kezd, akkor célszerű velük együtt lépkedni, ha meg akarja tartani az állását.)
Június 10-én pedig sokszínűségi bizottság létrehozásával fejezte ki a MET, hogy
egyetértenek a radikális baloldali mozgalom célkitűzéseivel..
Egyre többet idézik egyébként, hogy egy Washington közelében élő, libanoni származású, magát queer gender identitásúnak meghatározó zeneszerző, Nebal Maysaud pedig arról írt még 2019. június 24-én, hogy szerinte „a klasszikus zene eredendően rasszista, ezért a jelenlegi formájában nem szabad, hogy létezzen".
Mindenesetre, hallgassanak/nézzenek meg egy részletet az egyik legcsodálatosabb operából, a magukat haladóknak nevezők ellenjavallata ellenére is. Wagner Lohengrinjéből énekli a Grál-elbeszélést a legnagyobb élő Wagner-hőstenor – Bayreuth, a milánói Scala, a bécsi Staatsoper (és amíg belefér a helyi kvótába) a Metropolitan sztárja, Klaus Florian Vogt.
Az Elfújta a szél című klasszikus amerikai filmet a tiltakozások miatt az HBO levette a műsoráról. A Variety főszerkesztője feketelistát közölt a szerinte elfogadhatatlan amerikai filmekről, ennek megfelelően hamarosan betilthatják a Forrest Gumpot vagy éppen az Indiana Jones és a Végzet Temploma című Spielberg-filmet is.
Most már az a kérdés: mikor fog tiltakozni egészen konkrétan a radikális baloldal, hogy túl sokszor megy egy-egy operaházban a Bohémélet, a Tosca, a Carmen, vagy éppen a Lohengrin és ezek az idejétmúlt alkotások? Majd sorra kerül Bartók Béla is, A kékszakállú herceg vára?