Így támadja a baloldal a konzervatívokat, és azokat, akik nem úgy gondolkodnak, ahogy ők
![](https://cdn.origo.hu/2023/12/-MHz7twwlBk8ler7FEdCuhr7is1KWhxV4VLSsbf8R8U/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2VkMzE3OThlZmM2NTRlOWM4YzNmYjFmYzBmNTllMzli.webp)
Szeptembertől megszünteti a Barclays bank az észak-írországi keresztény jótékonysági szervezet, a Core Issues Trust (CIT) bankszámláját, miután a közösségi médiában kampány indult ellenük, mondta el a CIT vezérigazgatója, Mike Davidson. A szervezetet azért kezdte támadni a LMBT-közösség, mert úgynevezett „kigyógyító terápiákat" (conversion therapy) tartanak olyanok számára, akik nem akarnak melegként élni, hívja fel rá a figyelmet a Breitbart.
Ha egy közösségi médiás szerveződés el tudja érni egy banknál egy keresztény szolgálat számlájának megszüntetését, akkor a Bibliához hű keresztény szervezetek már semmit sem tehetnek,
„az Egyesül Királyság egyre intoleránsabb országgá válik", jelentette ki Mike Davidson. Hozzátette, a Facebook is letiltotta oldalukat, és
figyelmeztetés nélkül megszüntették Paypal hozzáférésüket is, így adományokat is csak korlátozottan tudnak gyűjteni.
A megdöbbentő eset is rávilágít arra, milyen erős a baloldali véleményformálók befolyása az élet minden terültén, és hogyan tudják a közösségi média segítségével ezt tovább növelni.
A Facebook korábban cenzúrázta például amerikai republikánus párti képviselők véleményét és blokkolta hirdetéseiket, befolyásolva a 2016-os választási kampányt az Egyesült Államokban. De Nagy-Britanniában is súlyosan korlátozta a szólásszabadságot többek közt azzal, hogy letiltotta a Breitbart News korábbi főszerkesztője, Milo Yiannopoulos, valamint Laura Loomer és Paul Joseph Watson politikai kommentátorok posztjait, videóit.
Yiannopoulos, Loomer és Watson „bűne" az volt, hogy kritizálták az iszlám radikalizmust,
az eltúlzott feminizmust, az ökológiai hisztériakeltést és a politikai korrektséget, vagyis "szembe mentek" a Facebook vezérei által követett liberális alapelvekkel.
De nem csak a közösségi oldalakon erős a vélemények cenzúrája, többeknek az állásába került, amiért ki merték fejezni konzervatív véleményüket.
A brit Kristie Higgs, 43 éves elkötelezett keresztény tanársegédet azért rúgták ki állásából, mert petíciót kezdeményezett a transzgender témák oktatása ellen az általános iskolákban. A vádak szerint Higgs „homofób és előítéletes" nézeteknek adott hangot.
Egy egyetemi professzort azért rúgtak ki, mert azt a véleményt osztotta, hogy szerinte igenis léteznek és fontosak a biológiai nemek.
Az antropológusnak egyéb gender-kritikus megszólalásai is voltak, ami miatt a diákok úgy érezték, nem biztosít biztonságos környezetet nekik és ezt jelezték a vezetésnek is.
Keresztény hitvallása és nézetei miatt állítottak pellengérre egy brit orvost élő adásban. Dr. Mackereth állítása szerint azért rúgták ki új munkahelyéről, mert egy kérdésre válaszolva kijelentette:
vallási meggyőződésből nem lenne hajlandó hölgyemnek szólítani egy 180 centis, szakállas férfit.
A reggeli TV-műsor vezetője ráadásul bigottnak nevezte a doktort.
Kirúgták Kanadában a Viktória Egyetem zoológus professzorát is, mert az aktuális klímahisztériának ellentmondóan azt merte nyilatkozni, hogy a Föld jegesmedve populációja nem csökken, hanem bővül, és hogy az állatok állítólagos éhhalálához semmi köze sincs a globális felmelegedésnek, ez csak egy zöld álhír.
Az utóbbi időben pedig már nem csak a gender-ideológiával vagy a klímaváltozással kapcsolatos véleménye miatt érhet valakit durva támadás, hanem amiatt is, ha nem ért egyet a radikális baloldal, pusztító akcióival.
20 éve dolgozott a San Francisco-i Modern Művészetek Múzeumának főkurátoraként Gary Garrels, akinek most egy rasszistának ítélt mondata miatt távoznia kell állásából. A San Francisco-i múzeum a radikális baloldali mozgalom hatására hosszú közleményben tudatta, hogy támogatja a társadalmi igazságosságot és ennek jegyében június végén külön igazgatót is kinevezett a „sokszínűség, a befogadás és a valakihez tartozás" pozíciójára.
Gary Garrels, a múzeum főkurátora egy sajtótájékoztatón megerősítette, hogy igyekezni fog még több fekete és színes bőrű művészt megtalálni és alkotásaikat kiállítani a Modern Művészetek Múzeumában. Azt is hozzátette azonban, hogy
nem akarunk fordítottan diszkriminálni és továbbra is meghívunk fehér művészeket.
Ez a mondata azonban nem tetszett a radikális véleményformálóknak, és a
fordított diszkrimináció kifejezést „fehér felsőbbrendűséget hirdetőnek és rasszistának" nevezték,
kirúgásáért pedig online petíciót indítottak.
A New York-i MaryMount Manhattan College professzorának, Patricia Simonnak pedig csupán annyi volt a bűne, hogy állítólag elaludt egy Zoom-konferencián, amelynek témája éppen a rasszizmus-ellenesség volt. Ebből egyesek arra a következtetésre jutottak, hogy a nő rasszista. A professzor viszont állítja, hogy nem aludt, csupán éppen becsukta a monitor előtt elfáradt szemeit, a videóbeszélgetésből kifotózott képet pedig az engedélye nélkül használták fel.
A liberális véleményterror a sajtót is elérte. Az elmúlt hónapokban több újságírót és szerkesztőt is támadások értek.
Június elején lemondott a The New York Times publicisztikai rovatának vezetője, James Bennet. Bennet távozásával egyidejűleg leváltották a publicisztikai rovat helyettes vezetőjét, Jim Diaót is, akit hírszerkesztőségi munkára helyeztek át. Az új, megbízott rovatvezető Katie Kingsbury lett.
A rovatvezetőnek azért kellett távoznia, mert szerdán megjelentette Tom Cotton, Arkansas állam republikánus szenátorának véleménycikkét az Egyesült Államokat megrázó tüntetéssorozatról. A Vessétek be a katonákat (Send In the Troops) című cikkben
Cotton amellett foglalt állást, hogy az erőszakos tüntetőkkel szemben keményen kell fellépni, akár a katonák bevetésével is.
Szintén a radikális-tüntetések kirobbanása után a Philadelphia Inquirer című amerikai lap főszerkesztője is lemondásra kényszerült egy vitatott főcím miatt. Stan Wischnowski "Az épületek is számítanak" (Buildings Matter, Too) főcímet adta egy építészeti kritikának, amelynek a szerzője a többi között arról írt, hogy a tüntetéseken üzleteket gyújtottak fel és épületeket rongáltak meg, közöttük műemléképületeket is. A vitatott főcím összecsengett a radikális mozgalom elnevezésével, és a szerkesztőség afroamerikai munkatársai tiltakozni kezdtek. Wischnowski 20 évig dolgozott a lapnál.