Példátlan harcot indított Marine Le Pen a migránsterror ellen
![](https://cdn.origo.hu/2024/06/AlXGdAxz34jkgJmhGN-r7yFv-6xx6VEftdryHIo6KfM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzg5ZDBlZjRkMjAwMDRlZWM5NzI0MjMyMDAzZjVlNzRl.webp)
LE FIGARO: "Miután Macron feloszlatta a francia nemzetgyűlést, három politikai tömb alakult ki: egy egységes baloldal, egy meggyengült macronista centrum, valamint a Nemzeti Tömörülés (RN) és Éric Ciotti (Republikánusok - LR -) szövetsége. Átvették a jobboldal helyét a francia politikai térképen?"
MARINE LE PEN: "Nem hiszem, hogy a bal-jobb megosztottság visszatérne. Az, hogy az LR egy részével szövetséget kötünk, nem teszi az RN-t jobboldali párttá. Az RN egy patrióta párt, és semmilyen jobboldali vagy baloldali kategóriába nem sorolható.
Tehát továbbra is a nemzeti oldalon állunk, az internacionalistákkal és a globalistákkal szemben. A másik két baloldali blokk (szocialisták és szélsőbalos kommunisták), valamint a macronisták egy posztnacionálisnak nevezhető vízióval rendelkeznek, mert egyikük szerint fel kell számolni a határokat és Franciaországnak az egész világot be kell fogadnia, és engedni kell, hogy hasznot húzzanak a rendszerünkből; a másikuk pedig egy nemzetek feletti struktúrán keresztül akarja felszámolni a nemzeti szuverenitás lényegét."
Arra a kérdésre, hogy Macron vagy (a szélsőbaloldali, antiszemita) Mélenchon-e az igazi ellenfele, így válaszolt Marine Le Pen:
„A két politikai tömb nincs egy szinten. Az ország számára egyértelműen a Népfront (Nupes II) jelentené a legdurvább horrort, még inkább, mint elődje, a Nupes I. (Ez a baloldali összefogás a 2022-es elnökválasztásra alakult meg, hagyományos szocialistáktól kezdve a kommunistákig, minden baloldali párt benne volt). Ez maga a baloldali iszlám, amely szinte nyíltan kiáll minden szabadságjogunk felszámolása mellett, úgy mint ki akarják iktatni, hogy szabadon lehessünk franciák és élhessünk az ebből fakadó jogainkkal, megszüntetnék a tulajdonjog, a tüntetés vagy a véleménynyilvánítás szabadságát is. A rendőrség fizikai és erkölcsi lefegyverzését akarják, és szétvernék alkotmányos és köztársasági berendezkedésünket. (Nupes II.-Mélenchon új baloldali összefogását a rosszemlékű „Népfront” kifejezéssel illeték.)
Macron sokkal finomabban rombol. Egy romokban heverő országot hagyott ránk, ahol minden közszolgálati erőforrást megsemmisítettek. A migráció elszabadult, a bizonytalanság pedig tönkreteszi a polgári békét. Mindkettő egyaránt veszélyes, de a kiemelt harc egyértelműen a baloldali iszlamista blokk ellen zajlik, és ez ellen mindenkinek össze kell fognia.”
Fontos megállapításokat tesz Marine Le Pen a hagyományos jobbközéphez, a Republikánusokhoz (LR) fűződő viszonyáról is.
„Mindig is tisztában voltunk azzal, hogy az LR-en belül, és különösen az LR szavazói és számos egyéni kerületben dolgozó vezetője részéről megvolt a közeledés felénk; ez már eddig is lehetővé tette, hogy együttműködjünk velük. De volt/van egy szakadék az LR bázisa és az LR vezetése között. Éric Ciotti „felrúgta a bilit”, és felszakította az LR csúcsán létező mély ideológiai sebeket.
Így maradt az LR bázisa, amely beleegyezne egy szövetségbe, de amelyet a valóságban az LR vezetése hisztérikusan megbénított. Megdöbbentőek voltak azok a kifejezések, amelyeket az LR „megmondóemberei” használtak Éric Ciotti (a Marine Le Pennel szövetkezni akaró LR-elnök) ellen, pontosan átvéve a szélsőbaloldal kifejezéseit.
Megdöbbentő ez pont akkor, amikor titkos megállapodást akarnak Macronnal kötni. Azt akarják elhitetni választóikkal, hogy az csupán a véletlen műve, hogy nincs macronista jelölt az LR jelöltjével szemben, holott a valóságban „az egészet már rég lefocizták”. Ez egy nagy átverés….Történelmi pillanatnak vagyunk a tanúi; az elmúlt 40 évben épített összes, már régóta abszurdnak tekinthető gát átszakadt.
Arra volt szükség, hogy valaki végre az első rést üsse ezen a "berlini falon", és hogy megjelenjen az első repedés a gáton.
És Éric Ciottinak volt bátorsága ehhez. Szemben a Népfront programjával, amely néhány hónap alatt eltüntetné országunkat, és figyelembe véve, hogy sürgősen lépni kell, a nemzeti erőknek kötelességük összefogni.”
Az ország kormányozhatóságáról, egy esetleges kohabitációról Marine Le Pen véleménye az, hogy ők állnak elébe, tiszteletben fogják tartani az ország intézményi szerkezetét, és nem szólít fel senkit sem ennek az ellenkezőjére (ellentétben a baloldallal), mert az csak intézményi káoszhoz vezetne, amit a „Nemzeti Tömörülés” (RN) el akar kerülni.
„De Gaulle tábornoknak sikerült egy hihetetlen szilárdságú alkotmányos architektúrát felépítenie, amelyet, úgy gondoltuk, semmi sem tud működésképtelenné tenni, de végül Emmanuel Macronnak ez is sikerült, „egérlyukat” talált, és teljesen leblokkolta az ország demokratikus működését.
Az alkotmány csak egyetlen választási lehetőséget hagy egy ilyen esetre: a lemondást.” De fontos hangsúlyozni, hogy Marine Le Penék nem arra készülnek, hogy Macron lemond, hanem a kohabitációra, amelynek során Emmanuel Macron maradna a köztársasági elnök és Jordan Bardella, a Nemzeti Tömörülés (RN) elnöke miniszterelnök lenne.
Marine Le Pen a többségi frakció elnökeként dolgozna tovább. (A francia politikai életben kohabitációnak, „együttélés”-nek nevezik, amikor a köztársasági elnököt és a miniszterelnököt eltérő politikai tömbök adják. Franciaországban összesen három „együttélésre” került sor a történelemben, kettő a szocialista Mitterrand köztársasági elnök, egy pedig a jobboldali Jacques Chirac idején volt.)
Nyilvánvalóan fontos kérdés, hogy egy ilyen szcenárió megvalósulása esetén milyen lenne a közhangulat, és lennének-e erőszakos cselekmények az utcán, erről is kérdezte a Le Figaro Marine Le Pent.
Ha ilyen helyzet kialakulna, akkor Marine Le Pen szerint fel kell vetni a felelősség kérdését, de már most lehet tudni a választ: a köztársasági elnök lesz a felelős egy ilyen helyzetért, és ahogy Marine Le Pen látja, azért, mert „a szélsőbaloldal évek óta minden körülmények között erőszakot alkalmaz, minden társadalmi demonstrációt, minden politikai tüntetést - mint a „sárga mellényes" mozgalmat is - teljesen büntetlenül radikalizál és fordít át erőszakba.
Emmanuel Macron azt szokta mondani: „Vagy én, vagy a káosz". De ő maga volt a káosz. Szociális, biztonsági, migrációs, és most megérkeztünk az intézményi káoszhoz is. Mi a rendet és a nyugalmat testesítjük meg. Az RN soha nem szervezett tüntetést egy választási eredmény ellen, soha nem akadályozta meg, hogy egy ellenfél gyűlést tartson…”
Lapozzon! A cikkünk a következő oldalon folytatódik!