elődöntő:
Magyarország - Egyesült Államok 9-10 (1-2, 2-4, 2-2, 3-0, 1-1, 0-1) - hosszabbítás után
gólszerzők: Primász 5, Valkay Á. 2, Tomaskovics 2, illetve Wenger 4, Golda 3, Villa, Cardenas, Van Norman
Lehet -e nagyobb rangadó egy világbajnokságon, mint amikor az elmúlt két vébé győztese, egyben a legutóbbi finálé résztvevői találkoznak? 2003-ban, Barcelonában az amerikai női pólósok a sportág történetében először ülhettek fel a trónra, ahonnan két esztendővel később éppen a mieink taszították le a címvédőt.
Montrealban hosszabbítás után diadalmaskodott az akkor még Faragó Tamás által irányított csapat, amely akkor is Kanada búcsúztatásával érte el, hogy meccselhessen az amerikaiakkal, most is hasonló volt a menetrend, igaz, ezúttal egy körrel hamarabb, már a 8 között összeakadtunk a juharlevelesekkel, viszont a kétgólos különbség most is megvolt.
![]() |
Wengerrel nem bírtak a mieink, négy gólig jutott az amerikai |
Volt tehát mibe kapaszkodnia a babonásoknak, de ennél jobban bízhattunk a csapat formájában, hiszen az olaszok elleni döntetlen kivételével a másik három találkozót magabiztosan nyerték Godova Gábor lányai.
Az első ráúszásnál mi hoztuk el a labdát, de nem tudtunk sokáig támadni, mert a bírók elvették a labdát, a túloldalon Villa lőtt fölé emberelőnyből, majd Petri döngette meg a kapufát. Lorenz sajnos már pontosabban célzott, üresen maradt a jobb oldalon, és a rövid felső sarokba pattintva szerezte meg a vezetést az amerikaiaknak. Primász Ágnes emberelőnyből válaszolt, de az első nyolc perc után mégis az ellenfél vezetett, mert Golda vagy hét méterről bombázott a jobb kapufa segítségével a kapuba.
A második negyed is tengerentúli góllal indult, Wenger lapos kísérlete csúszott be a jobb sarokba, de a második előnyt is sikerült értékesíteni, Valkay Ágnes hozta közelebb csapatunkat, amikor a kapus és a blokkolni próbáló hátvéd hóna alatt vágta be a labdát. A tengerentúliak játszották a rájuk jellemző erőpólót, és amíg szigorú védekezésük mellett szinte lövéshez sem jutottak Stieberék, addig ők közelről és távolról is jól céloztak, Wenger például létszámfölényből rojtozta ki a jobb felsőt.
A montreali finálé hőse, az akkor három gólig jutó Tomaskovics Eszter keltett rossz emlékeket az amerikaiakban, amikor szépen lőtte ki a bal sarkot, de a hajrá nem a miénk volt, Cardenas nagyon messziről ejtette át Brávik Henriettát, majd Wenger növelte háromra az előnyüket, pedig már érkezett vissza a kiállított magyar játékos.
A fordulás után Brávik bravúrja nagyon kellett, de Pelle ziccerben a kapufát forgácsolta, így Van Norman szép megoldása (levált emberéről, aztán lágyan átpöttyintette a labdát a magyar kapus felett) után már-már lehetetlen küldetésnek tűnt a döntő kiharcolása. Primász gyorsan beköszönt kétszer is Armstrongnak, és több lehetőség is akadt, hogy egy gólra felzárkozzunk, de ezeket rendre elpuskáztuk, Villa viszont szinte a kapunkig úszhatott, így 8-5-ös amerikai vezetésről indult a negyedik negyed.
Valkay szenzációs távoli bombája éltette a magyar reményeket, aztán Primász ejtését nézte tátott szájjal a közönség és az amerikai kapus, azaz már csak egy gól volt a hátrányunk. Szárnyakat kapott a csapat, Brávik bravúrok sorozatát mutatta be, Tomaskovics ziccerben szerelte az amerikai centert, majd az utolsó percben ő volt az, aki emberelőnyben magára vállalta a befejezést, 8-8-ra alakítva az állást. Ez még nem lett volna elég a kétszer háromperces hosszabbításhoz, ahhoz az is kellett, hogy az utolsó másodpercekben Brávik emberhátrányban mutasson be újabb nagy védést.
A babonásabbak ismét dörzsölhették a tenyerüket, hiszen Montrealban is hosszabbításra került sor, és akkor csak mi tudtunk gólt dobni. Primász tett róla, hogy ez a túlóra is rólunk szóljon, szinte egy az egyben lemásolta a negyedik negyedben megcsodált ejtését, de Gonda ezt nem hagyta szó, és pokoli erővel küldte a labdát a léc alá. A második három perc elején mindkét együttes centerből próbálkozott, de amíg Zantleitner centikkel mellécsavart, addig Wenger a vízről húzott és Brávik ebbe csak belekapott, hárítani nem tudott.
A legvégén megkaptuk az esélyt, hogy egyenlítsünk, 15 másodperccel a dudaszó előtt emberelőnybe kerültünk, de Stieber kísérletét Armstrong kivédte, ezzel az amerikaiak visszavágtak a két évvel ezelőtti vereségért, és játszhatnak az aranyért, Godova Gábor tanítványai pedig az orosz-ausztrál meccs vesztesével találkoznak a szombati bronzmeccsen.
"Úgy kellett volna játszanunk mindvégig, mint ahogyan a negyedik negyedben" - summázott Stieber Mercedes csapatkapitány.
"Végig jól védekeztünk, kisebb-nagyobb hibák persze becsúsztak, ahogyan peches gólokat is kaptunk. Az amerikaiak erővízilabdája kevés lövési lehetőséget adott, felőröltek fizikailag bennünket, de aztán ők is elfáradtak, hibáikat kihasználva felzárkóztunk, kiegyenlítettünk. A hosszabbítás viszont már olyan része a meccsnek, amikor a győzelem a véletlenen múlik. Most az amerikaiak örülhettek" - értékelt Godova Gábor szövetségi kapitány.
A másik elődöntőben:
Ausztrália - Oroszország 12-9 (4-1, 1-3, 4-3, 3-2)
További eredmények:
az 5-8. helyért:
Olaszország - Görögország 10-9 (4-2, 4-2, 0-4, 2-1)
Kanada - Spanyolország 9-6 (4-0, 1-3, 3-2, 1-1)
a 9. helyért:
Hollandia-Brazília 11-2
a 11. helyért:
Németország - Új-Zéland 11-9
A szombati program:
a 7. helyért:
Görögország - Spanyolország 1 ó
az 5. helyért:
Olaszország - Kanada 2.20
a 3. helyért:
MAGYARORSZÁG - Oroszország 7 ó
döntő:
Egyesült Államok - Ausztrália 8.30