Sírva vonult vissza a világ sakkozásának fenegyereke
![Match for the world chess champion title Match chess title world HORIZONTAL](https://cdn.origo.hu/2023/12/6G3TKAReyAFmqe3SrqU-b8ZyCen-VyNcjTkBJ2RtOgM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2U1ODlhNzVkMTQzYjQyZjViZTRhNzlhNGUxMGUyN2I2.webp)
5. rész: Anatolij Karpov (orosz) – Garri Kaszparov (orosz), Szicíliai védelem [B44]. Világbajnoki döntő, 16. játszma. 1985. október 15. Moszkva.
A sakkozás tizenharmadik világbajnoka, tizenöt évig királya,
Garri Kaszparov húsz évig vezette a világranglistát.
Nyolcszoros olimpiai bajnok, hat világbajnoki döntőt nyert meg, tizenegyszer választották az év legjobbjává, átvehette a sakkozás Oscar-díját. Nyolcadik linaresi elsősége után 41 éves korában vonult vissza a profi sakkozástól. Megszámlálhatatlan tornagyőzelmével, csodálatos játszmáival, a sakkozás vezérkarával vívott állandó küzdelmével, irodalmi munkásságával, a sakk népszerűsítésért tett erőfeszítéseivel történelmet írt és ír.
Linaresben 2005. március 10-én Garri Kaszparov tornagyőztesként utolsó sajtótájékoztatóját tartotta. Nyolcadszor győzött az andalúziai kisvárosban, egyszer Vlagyimir Kramnyikkal teljes holtversenyben végzett az élen.
Legnagyobb sikereinek színhelyén jelentette be, hogy visszavonul az aktív sakkozástól.
A nagy harcos, a megalkuvást nem tűrő, a kompromisszumokra nehezen kész nagymester nem titkolta csalódottságát, hogy nem kapta meg a lehetőséget, hogy visszahódíthassa 2000-ben elvesztett világbajnoki címét.
Garri Kaszparov négyszer volt tagja sakkolimpiát nyert szovjet válogatottnak (1980, 1982, 1986 és 1988), négyszer az orosz csapattal lett aranyérmes (1992, 1994, 1996 és 2002). Európa-bajnokságon győztes szovjet válogatottban 1980-ban volt tagja. Az 1992-es debreceni Eb-n az orosz válogatottat vezette győzelemre. Tizenegyszer választották az év legjobbjává, vehette át a sakkozás Oscar-díját: 1982-83, 1985-88, 1995-96, 1999, 2001-2002.
Garri Kaszparov 1963. április 13-án Bakuban született. Tizenhét évesen már ifjúsági világbajnokságot nyert, nagymester lett, és Máltán az olimpiai bajnokságot nyert szovjet válogatott tagja volt. Soha nem feledjük az utolsó forduló izgalmait, óriási feszültségét, amikor
három perccel az időkontroll előtt még két aranyéremre voltunk esélyesek,
majd két hiba a nagy riválisnak kedvezett. A „nagyfőnök”, a Szovjet Központi Sakk-klub rettegett igazgatója, Baturinszkij kegyetlenül leszidta Kaszparovot, hogy a tiltás ellenére remire adta a partiját. Dán ellenfele kínálta a békekötést, de a szovjet kapitány határozottan továbbjátszásra szólította fel a csapat újoncát. Kaszparovnak azonban nem tetszett az állás, s hosszas gondolkodásba kezdett, majd amikor csak két perc gondolkodási ideje maradt, elfogadta a remiajánlatot, csapaton belül ebből nagy balhé lett.
Kaszparovot ezután beosztották Bucholz-számításra,
nem rajta múlott, hogy az első helyen előállt holtversenyt eldöntő számítás másfél ponttal a szovjet válogatottnak kedvezett.
1982-ben nagyszerű bugojnói első helyével Kaszparov végképp betört az élmezőnybe. Emlékezetes pillanat volt, amikor az argentin Miguel Najdorf veresége után fantasztikus lelkesedéssel emelte a magasba Garri kezét:
A jövő világbajnokától kaptam ki
– jósolta a sakkozás nagy öregje. Kaszparov Moszkvában megnyerte a világbajnoki zónaközi döntőt. Első világbajnokjelölti mérkőzését Alekszej Beljavszkijjal vívta, 6-3-ra győzött, de Viktor Korcsnoj elleni következő párviadala látszólag „léket kapott”.
A Szovjet Sakkszövetség nem engedélyezte számára, hogy a svájci színekben játszó nagymesterrel az Egyesült Államokban játsszon, és emiatt Kaszparovot a FIDE fülöp-szigeteki elnöke, Florencio Campomanes vesztesnek nyilvánította. (Hasonló döntést hozott a Nemzetközi Sakkszövetség a Ribli-Szmiszlov mérkőzést illetően is, nagymesterünk játék nélkül lett volna győztes.) Korcsnoj azonban nem akarta a zöld asztalnál megnyerni a meccset,
Kaszparovval titokban találkozott, és megegyeztek abban, hogy a párharcra sor kerül.
Mindkét mérkőzésnek London volt a színhelye, Korcsnoj győzelemmel kezdett, de Kaszparov végül 7-4-re legyőzte nemes ellenfelét. A másik ágon a 62 éves exvilágbajnok Vaszilij Szmiszlov 6,5-4,5-re nyert Ribli Zoltán ellen. A döntőben Kaszparov veretlenül, 8,5-4,5-ös győzelemmel harcolta ki, hogy Anatolij Karpov kihívója lett.
A sakktörténelemben ezután megkezdődött egy időszak, amely a K-K párharc jegyében zajlott, Kaszparov és Karpov hét év alatt öt világbajnoki döntőben csapott össze. Az elsőt, az 1984/85-ös páros mérkőzést hat győzelemig játszották volna. A csatározás 1984. szeptember 19-én kezdődött, Karpov a 27. játszma után 5-0-ra vezetett, de a hatodik győzelmet nem tudta megszerezni. Kaszparov rendezte erősen megtépázott sorait, a 32., a 47. és a 48. játszmában megadásra kényszerítette a címvédőt, 5-3-ra szépített. Florencio Campomanes a szovjet vezetéssel folytatott tárgyalások után
a küzdő felek teljes kimerültségére hivatkozással – közel féléves küzdelem után – 1985. február 15-én félbeszakította a mérkőzést.
Óriási volt az értetlenség, a felháborodás. Hosszas megbeszélések, egyeztetések után szeptemberben újra sakkasztalhoz ültek, ezúttal már a régi, a 24 játszmás szisztéma szerint. Kaszparov megnyerte az első játszmát, Karpov a negyedikben egyenlített, az ötödikben átvette a vezetést. Előnyét egészen a 11. partiig őrizte, ekkor Kaszparov nyert, majd a 16. és 19. partiban aratott győzelmével előnyét két pontra növelte. Karpov a huszonkettedik játszmában elért nyerésével szépített. Az utolsó összecsapásban Karpov mindent egy lapra tett fel, támadott, de a 22 éves kihívó zseniálisan keresztezte világos királyszárnyi akcióját, 13-11-es győzelmet aratott,
Garri Kaszparovot a sakkozás tizenharmadik világbajnokaként ünnepelhették.
Egy évvel később a két helyszínen, Londonban és Leningrádban megrendezett visszavágón Kaszparov 12,5-11,5-re nyert. Kiegyenlített küzdelem folyt a nyolcadik játszmáig – egy-egy győzelem volt a tarsolyukban –, de ekkor Kaszparov magához ragadta a kezdeményezést. Megnyerte a 14. és a 16. játszmát is, de Karpov hármas nyerősorozattal kiegyenlített! Kaszparov a 22. partiban aratott győzelemmel biztosította be sikerét, címvédését.
A negyedik K-K mérkőzést 1987-ben, Sevillában játszották.
Öldöklő küzdelem folyt, Karpov megnyerte a második játszmát, Kaszparov a negyedikben egyenlített. Karpov szerzett ismét vezetést, Kaszparov két nyeréssel a tizenhatodik játszmáig vezetett. Karpov ekkor nyert, sőt a huszonharmadik játszmában aratott győzelmével fél pontra került a cím visszahódításához. A drámai utolsó partiban Kaszparov összeszedte minden erejét, drámai csatában diadalmaskodott, és 12-12-vel megvédte címét.
Három évvel később New York és Lyon rendezte meg döntőjüket. Kaszparov nyeréssel indított, Karpov a hetedik játszmában kiegyenlített. Sorozatos döntetlenek után a címvédő „behúzta” a tizenhatodik partit, 102 lépésben kényszerítette feladásra ellenfelét. Karpov azonnal egyenlített, Kaszparov ismét vezetést szerzett, és a huszadik összecsapás is az ő javára dőlt el. Karpov még szépített at utolsó előtti partiban, de Kaszparovnak világossal a párharcot lezáró játszmában csak remiznie kellett, a 12,5-11,5-es végeredménnyel harmadszor is visszaverte Karpov támadását.
A világbajnoki döntőkön 144 partit vívtak, Kaszparov 21, Karpov 19 győzelmet aratott, 104-szer megosztoztak a ponton.
Fantasztikus csatákat, emlékezetes ütközeteket láttunk kettőjük párharcaiban, számos játszmájukat a sakkirodalom remekműveiként jegyzik.
Garri Kaszparov kapcsolata többször is változott a FIDE akkori elnökével, a fülöp-szigeteki Florencio Campomanessel. Az 1992-es manilai sakkolimpián a világbajnok volt a szupersztár, egy évvel később pedig világbajnoki döntőjét Londonban az angol Nigel Short ellen már a PCA (Profi Sakkozók Szövetsége) keretei között játszotta le. Az orosz világelső jelentős fölényének jegyében zajlott a párharc, a 12,5-7,5-ös győzelme jól mutatta, hogy óriási klasszissá nőtte ki magát.
Az 1994-es elnökválasztáson Kaszparov minden erejével Campomanes újjáválasztásáért korteskedett.
Az orosz profi világbajnok következő döntőjét 1995 őszén New Yorkban az indiai Viswanathan Anand ellen vívta. A mérkőzés nyolc döntetlennel indult, majd Anand győzött a kilencedik partiban. Kaszparov a tizedik játszmában bevetette a gondosan előkészített fegyvert, a spanyol megnyitás nyílt változatában a Zajcev-Karpov változatot játszotta meg. A gondos elemzés, hatásos, remek bástyaáldozat meghozta a kiegyenlítést, Anandot a vereség összetörte. Gyorsan vesztett világossal, és többé nem tudta megnehezíteni az orosz világbajnok életét, a tizenharmadik és a tizennegyedik játszmában elszenvedett vereség megpecsételte sorsát, Kaszparov 10,5-7,5-es győzelemmel ismét megvédte világbajnoki trónusát.
Garri Kaszparov kevés kivétellel sorban nyerte a szuperversenyeket. Meglepő fordulatként 1998-ban, a linaresi szuperversenyen egyetlen győzelemmel remikirályként végzett. Ekkor 11 hónapos „önkéntes száműzetésre” ítélte magát, 1999 januárjától azonban páratlan sorozattal írta be magát a sakktörténelembe. A világranglista-vezető tíz szuperversenyen játszott, kilencszer egyedül lett első, 2000-ben, Linaresben Kramnyikkal megosztozott a dicsőségen.
Ezt a sikerszériát szakította meg Lékó Péter 2003-as linaresi tornagyőzelmével.
Kaszparov aligha számított arra, hogy éppen pártfogoltja, Anand elleni mérkőzésén őt szekundánsként segítő Vlagyimir Kramnyik fosztja meg világbajnoki címétől. A Braingames londoni világbajnoki döntő békés döntetlennel indult, a második partit a kihívó értékes újításának köszönhetően megnyerte, gyorsan kiderült, hogy a 25 éves Kramnyik sokkal jobban felkészült.
Kaszparov tőle szokatlan hibákat követett el.
Kramnyik könnyű nyerést hibázott el a negyedik játszmában, kihasználatlanul hagyta esélyét a hatodikban. Meglepetésre a címvédő repertoárja világossal korántsem tartogatott „nyerő változatokat”. A tizedik összecsapás pedig egyenesen katasztrófához vezetett, a 25. lépésben feladásra kényszerült. A hajrában Kramnyik vált kissé bizonytalanná, de kétpontos előnyét megőrizte, 8,5-6,5-ös győzelemmel elnyerte a profi világbajnoki címet, Kaszparov 15 éves uralkodásának végére tett pontot.
Az 1927-ben játszott Capablanca-Lasker döntő óta nem fordult elő, hogy a címvédő még játszmát sem tudott nyerni.
Kaszparov hasztalan próbálta visszavágó mérkőzésre kényszeríteni Kramnyikot, a mérkőzés szabályzata ezt a lehetőséget nem tartalmazta.
A címétől megfosztott „király” taktikát változtatott, tárgyalásokba kezdett a FIDE vezérkarával, amely a Prágai Egyezményhez vezetett. A címegyesítésről szóló megállapodást aláírta Kramnyik, Kaszparov és a FIDE elnöke, Kirszan Iljumzsinov is. Ennek értelmében Kramnyik a dortmundi világbajnokjelölti torna győztesével, Lékó Péterrel játszotta a világbajnoki döntőt (Kramnyik 7-7-tel megvédte címét), a másik ágon a FIDE világbajnoka, az ukrán Ruszlan Ponomarjov a világranglista-vezető Kaszparovval mérkőzött volna meg, de az újabb és újabb követeléssel előálló Ponomarjov miatt nem jött létre a mérkőzés. Az új javaslat szerint Kaszparov a 2004-es líbiai vb győztesével, az üzbég Rusztam Kaszimdzsanovval játszott volna, de elmaradt ez a párharc is, s ekkor Kaszparov már eldöntötte visszavonulását. A linaresi záróünnepségre tervezte ennek bejelentését, de Veszelin Topalov elleni váratlan vesztésének hatására még a partit követően ezt megtette.
A sajtótájékoztató előtt szeretnék egy rövid nyilatkozatot tenni. Ez sokak számára meglepetés lesz. Már a torna előtt véglegesen elhatároztam, hogy a Linares 2005 lesz az utolsó profi versenyem, így ma este profi pályafutásom utolsó játszmáját játszottam. Azt reméltem, hogy ez jobbra sikeredik, de az utolsó két parti nagyon nehéz volt számomra, óriási nyomás alatt játszottam, mert tudtam, hogy ez pályafutásom – amire joggal lehetek büszke – végét jelenti
– mondta elcsukló hangon.
Garri Kaszparov mindig nagy célok elérésére törekedett, oly sokszor bizonyította, hogy mindenkinél jobb sakkozó.
Nem akart rossz emlékeket hagyni maga mögött, ezért halogatta a visszavonulást, 2004 novemberében pályafutása során először nyert orosz bajnokságot.
Az utolsó két év eseményei azonban megérlelték benne az elhatározást. Úgy érezte, hogy sokan örültek annak, hogy nem kapta meg a lehetőséget a világbajnoki cím visszahódítására.
Kivételes játékerejére jellemző, hogy 1986-tól a visszavonulásáig folyamatosan vezette a FIDE világranglistáját. Élő-pont világrekordját, a 2851-es pontot a norvég Magnus Carlsen döntötte meg, 2013. január 1-én vette át a stafétabotot 2861-gyel. (A 2851 pont az inflálódás miatt nehezen hasonlítható össze a jelenlegi pontszámokkal.)
Kaszparov legjelentősebb tornagyőzelmei
Banja Luka 1979, Bugujno 1982, Niksics 1983, Tilburg 1989, Belgrád 1989, Linares 1990, Tilburg 1991, Linares 1992, Dortmund 1992, Linares 1993, Amszterdam Euwe emlékverseny 1994, Novgorod 1994, Novgorod 1995, Las Palmas 1996, Linares 1997, Novgorod 1997, Wijk aan Zee 1999, Linares 1999, Szarajevó 1999, Wijk aan Zee 2000, Linares 2000, Szarajevó 2000, Wijk aan Zee 2001, Linares 2001, Asztana 2001, Linares 2002, Linares 2004, Linares 2005.2009-ben elsőként a norvég VG újság közölte a szenzációs hírt, hogy Garri Kaszparov lett Magnus Carlsen edzője. A hat hónapos együttes munka meggyőzte az exvilágbajnokot, hogy Magnus fiatal kora ellenére már nagyon közel van a csúcshoz, a nagy bajnokokra jellemző tulajdonságokkal bír.
Carlsen másfél év után nyert újra tornát. Nankingban a 18 esztendős nagymester lenyűgöző teljesítménnyel ért el bámulatos eredményt. Két és fél pontos előnnyel nyerte meg a 21-es kategóriájú viadalt.
Nagyon meglátszott megnyitási repertoárján Kaszparov hatása.
A norvég titán új nyitásokat is játszott, régebbieket sikeresen megújítottak, jól játszható állásokat kapott, az esélyeket szinte tökéletes kihasználta.
Kaszparov 2010-ben Karpovot támogatta a FIDE elnöki posztjáért vívott kampányban, nem titkolta, hogy az ősi rivális sikere esetén ő lenne a FIDE igazi irányítója, Karpov csak a „kinyújtott keze”. A kalmük Kirszan Iljumzsinovval szemben alulmaradtak.
2011-ben nosztalgiamérkőzést játszott Anatolij Karpovval. A média nagy érdeklődéssel kísérte a Valenciában megrendezett találkozót, ahol négy rapid- és nyolc villámpartit játszottak, de a remélt szoros küzdelem elmaradt. Garri Kaszparov összesítésben 9-3-ra győzött.
2014-ben a Nemzetközi Sakkszövetség kongresszusán ismét Kirszan Iljumzsinovot választották meg elnöknek. A regnáló vezér 110-61-re nyerte meg a voksolást, legyőzte a sakkozás 13. világbajnokát, Garri Kaszparovot, aki horvát színekben kandidált. „A küldöttek a múltra szavaztak a jövő helyett” – nyilatkozta a nagyon csalódott exvilágbajnok.
Garri Kaszparovot a vereség nem törte meg. A FIDE elnöki poszt megszerzéséért indított kampányában többek között az élsakkozók számára jelentős díjalapú tornák szervezésére tett ígéretét sakkszerető szponzorok segítségével megvalósította, 2015-ben a „Golden Legaue” sorozatot szervezték meg. Stavanger, St. Louis és London parádés mezőnyű viadalokat rendezett, Magnus Carlsen nyerte meg az összetett versenyt.
2016-ban változott a sorozat elnevezése és a lebonyolítás, a Grand Chess Tour versenyei, a sakkvilág ászainak csatái óriási érdeklődés mellett zajlottak.
2017-ben a St. Louis-i rapid- és villámversenyen az „ötletgazda”, a nagy „visszatérő” Kaszparov a tízfős mezőnyben nyolcadik lett az összetett versenyben.
Nem bírt a fiatalokkal, sokat bosszankodott hibái miatt a remek hangulatú viadalon.
Kaszparov az iskolai sakkoktatás fontosságáról többek között így nyilatkozott:
Meggyőződésem, hogy a sakktanításnak komoly hatása lehet az oktatásban, ez a játék segíti ugyanis a kritikus gondolkodást, valamint fejleszti a kreativitást és a döntéshozó képességet. Manapság kiemelten fontos, hogy az őket érő rengeteg információból a gyermekek képesek legyenek a hasznos információk kiszűrésére, s a problémamegoldási minták kialakítására.
A második Karpov-Kaszparov világbajnoki döntő tizenhatodik játszmájában a kihívó már a nyitásban meglepte a pozíciós játékot kedvelő címvédőt, a parti előtt döntetlenre állt a párharcuk. A belgrádi Chess Informant 1996-ban rendezett szavazást, 64 kötet legjobb játszmáinak versenyén Kaszparov győzelme nyert.
Anatolij Karpov (orosz) – Garri Kaszparov (orosz), Szicíliai védelem [B44]. Világbajnoki döntő, 16. játszma. 1985. október 15. Moszkva.
1.e4 c5 2.Hf3 e6 3.d4 cxd4 4.Hxd4 Hc6 5.Hb5 d6 6.c4 Hf6 7.H1c3 a6 8.Ha3 d5!? 9.cxd5 exd5 10.exd5 Hb4 11.Fe2!? Fc5! 12.0-0
Egy évvel később Karpov a brüsszeli tornán a holland Van der Wiel ellen már a sokkal jobb 12.Fe3-mal folytatta.
12...0-0 13.Ff3 Ff5 14.Fg5 Be8! 15.Vd2
Karpov ragaszkodott a gyalogelőnyéhez, kölcsönös esélyű álláshoz vezetett a 15.Hc4 Fd3 16.a3 Fxc4 17.axb4 Fxb4 18.Be1 Bxe1+ 19.Vxe1 folytatás.
15...b5 16.Bad1 Hd3! 17.Hab1?
A passzív huszárt Karpov szeretné a hadszíntérre visszavezényelni, a jobb 17.d6! Vxd6!?-ra 18.Fxa8 Bxa8 komoly taktikai ellenesélyeket kínált volna.
17...h6! 18.Fh4 b4! 19.Ha4 Fd6
Kaszparov tökéletesen megvalósította elképzelését. A világos tisztek között nincs összhang, a huszár d3-on a futó f5-ön megbénítja a világos haderőt.
20.Fg3
Világosnak vigyáznia kell, 20.Vc2?-re Bc8 21.Vb3 Hf4 22.Bc1 Bxc1 23.Bxc1 g5 24.Fg3 g4 nyert volna.
20...Bc8 21.b3
21...g5!! 22.Fxd6
Számításba jött 22.h4, bár 22...He4 is komoly problémákat okozott volna, 23.Fxe4 Fxe4 24.hxg5 (24.Fxd6 Vxd6 25.hxg5 Hf4!; 24.Ve3 Ff4! 25.Vd4 gxh4) 24...Fxg3 25.fxg3 Vxd5 26.gxh6 (26.Ve3? Fxg2) 26...Bc6! sötét nagy támadásával.
22...Vxd6 23.g3
Világos királyát már komoly veszélyek fenyegetik, erre jó példa 23.Fe2 Hf4 24.Fc4 Hg4 25.g3 Bxc4! 26.bxc4 Be2 27.c5 (27.Vd4 Fe4) 27...Vg6 28.gxf4 Vh5 változat.
23...Hd7! 24.Fg2
Nem lehet jól lecserélni a d3-on kellemetlenkedő huszárt, 24.Hb2-re 24... Vf6!! 25.Hc4 (25.Hxd3 Fxd3 26.Fg4 (26.Vxd3 He5-+ és a világos vezér fogságba kerülne.) 26...He5 27.f4 Hxg4 28.Vxd3 Vb6) 25...H7e5 26.Hxe5 Hxe5 27.Fg2 Fd3 28.f4 Bc2 29.Ve3 Fxf1 30.Bxf1 gxf4 nyerne.
24...Vf6! 25.a3 a5 26.axb4 axb4 27.Va2 Fg6 28.d6 g4! 29.Vd2 Kg7 30.f3 Vxd6 31.fxg4 Vd4+ 32.Kh1 Hf6 33.Bf4 He4 34.Vxd3 Hf2+ 35.Bxf2 Fxd3 36.Bfd2 Ve3! 37.Bxd3
37...Bc1!! 38.Hb2 Vf2! 39.Hd2 Bxd1+ 40.Hxd1 Be1+ és világos feladta.