Eksztázis, örömkönnyek, fantasztikus diadalok a magyar férfi kézilabda-válogatott Eb-múltjából
![magyar férfi kézilabda-válogatott 2012 Európa-bajnokság](https://cdn.origo.hu/2023/12/pV6ls8IynPGH5IRuwM1IkJ6KpzrGYhdyaApwlcvIzoo/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzYxYzhkYWVmNjY1MDRiZmViODQ4NzNlYmZmMDMyNGIz.webp)
A dátumból is jól látszik, hogy férfi kézilabda-világeseményeket nem mindig január második felében rendezték meg. Az utolsó ilyen az 1999-es világbajnokság volt, a kontinenstornák közül pedig pont az egy évvel azelőtti, amit egy olyan országban, Olaszországban rendeztek meg, ahol azóta sem tudott a sportág gyökeret verni. A magyar válogatott egy évvel a számára fantasztikusan alakuló, 4. hellyel záruló, Japánban megrendezett vb után az Eb-re is szép reményekkel utazott el.
Vass Sándor együttese ezúttal sem okozott csalódást, hiszen a nemzeti csapat történetének eddigi legjobb eredményével, egy 6. helyezéssel térhetett haza Itáliából.
Ahhoz, hogy ezt az eredményt sikerüljön elérnie a mieinknek, egy olyan klasszisokkal teli Horvátországot kellett legyőznie a csoportkör utolsó játéknapján, amelynek tagjai - többek között - Slavko Goluza, Mirza Dzomba vagy Patrik Cavar voltak. A 28-27-es sikerből Pásztor István tíz góllal vette ki a részét.
Az olimpiai bajnok elleni meccset mindössze három mezőnyjátékossal a pályán fejezhettük be, ugyanis az utolsó percben Pásztor mellett Kertész Balázs és Bartók Csaba is a kiállítás sorsára jutott.
Ráadásul hét másodperccel a vége előtt a horvátok szabaddobást kaptak, de ekkor jött Sótonyi László, aki bele tudott ütni a labdába, így összejött a világraszóló bravúr. Később az 5. helyért megrendezett meccsen a jugoszlávoktól kikaptunk, de azóta sem végeztünk ennyire előkelő helyen az Eb-ken. Annak a csapatnak a tagja volt az a Gulyás István is, aki 2019 óta a válogatott szövetségi kapitánya.
Míg az ezredforduló után az olimpiákon 2004-ben és 2012-ben is összejött egy-egy 4. helyezés, a vb-ken pedig amikor kijutottunk, akkor egyszer sem zártunk a Top 10-en kívül, a legnehezebb válogatott viadalnak mondott Európa-bajnokságokon nem akart kijönni nekünk stabilan a lépés. Ez persze nem jelentette azt, hogy ne lett volna szinte minden tornán egy-egy emberfeletti bravúrja a mieinknek.
Rögtön egy ilyennel kezdett Trondheimben a Skaliczki László által irányított együttes, amely összeszedett védekezésének és Puljezevics Nenad óriási hárításainak köszönhetően nem adott esélyt a spanyoloknak.
A sorsdöntő időszak a második félidő közepe volt, amikor Nagy László, az Iváncsik testvérek, Gergő és Tamás, illetve Ilyés Ferenc remekül használták ki Császár Gábor és Eklemovics Nikola kiváló irányítójátékát. A sikernek a masszőr Klembucz Ferenc haja lett az áldozata, aki a meccs előtt megígérte a játékosoknak, hogy ha legyőzik a spanyolokat, kopaszra borotválhatják a fejét. Az ígéret szép szó, ha betartják úgy jó...
Ugyan a pekingi olimpiára nem sikerült kijutni, de a 8. pozícióig vezető út úgy ért véget, ahogyan elkezdődött: egy meglepetésgyőzelemmel. Az áldozat ezúttal Franciaország volt, amely már biztos elődöntősként legjobbjainak pihenőt adott ellenünk, de a 31-28-as siker az ezt követő négy világversenyt egyaránt megnyerő ország válogatottja ellen még így is nagy bravúrnak számított.
Egy első körös bravúr nem mindig garancia arra, hogy az adott csapat utána egy jól sikerülő tornát teljesítsen. Sajnos erre volt jó példa a mieink ausztriai szereplése. Bécsújhelyen a magyar szurkolóknak köszönhetően mi voltunk hazai pályán, ennek megfelelően kézilabdáztunk az olimpiai és vb-címvédő franciákkal szemben egészen az utolsó öt percig.
Az 55. percben még 29-25-re vezettünk, mégsem sikerült megnyerni a meccset.
Az ekkor a spanyol állampolgárság felé kacsintgató, szerencsére végül 2012-ben hazatérő Nagy László távollétében Ilyés Ferenc és Krivokapics Milorad voltak a húzóemberek, de ők is tehetetlenül nézték, ahogyan a Nikola Karabatic vezette sztárcsapat a végén vert helyzetből kiegyenlít.
Csoknyai István együttese számára nem alakult jól ezután az Európa-bajnokság, egy nappal később a spanyolok 34-25-re legyőzték a mieinket. Azonban ami ennél is rosszabb hír volt: hogy az előzetesen nálunk gyengébbnek gondolt Csehország ellen sem volt esélyünk a győzelemre. Az „egyszemélyes hadsereg" Filip Jícha 14 góljának is köszönhetően végül 33-26-ra múlták felül csapatunkat, amely számára már a torna első szakasza után véget ért a verseny.
A 2011-es világbajnokságra már nem Csoknyai István, hanem Mocsai Lajos készítette fel a válogatottat. Ezt azért fontos elmondani, mert a 2012-es olimpia Izland-verő csapata is ott állt össze először, hogy a vb-n elért 7. helyezésével kiharcolja az olimpiai selejtezőtornán való részvételt. Ezt a kvalifikációs tornát előzte meg pár hónappal a 2012-es Európa-bajnokság, ahol messze a legnehezebb csoportból sikerült veretlenül továbbjutni a középdöntőbe. Az egész az Oroszország elleni, 31-31-es döntetlennel kezdődött, amihez Császár Gábor utolsó perces egyenlítő találata is kellett. Aztán jött egy spanyolok elleni iksz, megint - az ezúttal időn túli büntetőt értékesítő - Császár, illetve Mocsai Tamás remeklésével.
Így két ponttal és nagy továbbjutási reményekkel várhattuk a franciák elleni mindent eldöntő meccset. Újvidékre még a Bécsújhelyen tapasztaltnál is több magyar szurkoló kísérte el a csapatot, és ezúttal nem hiába tette. Az első félidőben a franciák még két góllal jobbak voltak, majd a szünet után Fazekas Nándor emberfeletti bravúrjaival és Zubai Szabolcs pályafutása egyik legjobb meccsével 26-23-ra a magyar válogatott diadalmaskodott.
A középdöntőben Izland ellen nem volt esélyünk (nem úgy fél évvel később Londonban), majd a szlovénok ellen jött egy rémálomszerű meccs, ahol egy pillanatra sem akart összeállni a védekezésünk – 32-30-as vereség lett a vége –, végül pedig Horvátország ellen egy döntetlen, ami akár győzelem is lehetett volna, ha Mocsai Lajos nem kér rendkívül pechesen időt pont azelőtt egy másodperccel, hogy a kapuba találtunk.
A 24-24-es döntetlenből Császár 14 góllal vette ki a részét, a nemzeti csapat pedig a 8. helyen zárta a kontinenstornát.
E sorok szerzőjével a 2011 és 2014 közötti magyar válogatott szerettette meg végleg a kézilabdát. Nem állítunk merészet, ha azt mondjuk, hogy a 2019 ősze óta rendkívül szépen építkező és fejlődő csapattal kapcsolatban a mostani fiatal gyermekek hasonlóképp vélekednek. Gulyás István, Chema Rodríguez és Nagy László első közös világeseménye a 2020-as Eb volt, ahol rögtön sikerült óriási bravúrokkal kezdeni a 24 csapatosra bővített mezőnyben. A csoportkörből való továbbjutáshoz már nem volt elég egy ellenfelet megelőzni, mert a négyből csak két együttes jut már be a középdöntőbe.
A Lékai Máté és Bodó Richárd távolléte miatt számos újonccal felálló csapatunk hatalmas szívvel küzdött mind a hét meccsén. Először győzte le Oroszországot (és elődjét, a Szovjetuniót) világeseményen, majd jött a dánok elleni meccs, aminek mivel Izland legyőzte északi riválisát, nagyon komoly tétje volt.
A meccset a svédországi Malmőben rendezték, így a lelátón több ezer dán szurkoló láthatta, ahogy a mieink szinte végig vezetnek kedvenceik ellen. Azonban az 57. percben 24-23-nál ők kerültek először előnybe, így Szita Zoltán ötödik bombagóljával és a 43%-kal záró Mikler Roland sokadik védésével a magyar csapat mentett végül pontot.
Ez a döntetlen még nem pecsételte meg a vb-címvédő sorsát, nem úgy a magyar csapat Izland elleni 24-18-as győzelme, amivel kiejtettük a dánokat.
A középdöntő immáron négy meccsből állt az eddigi három helyett, itt Norvégia ellen sima vereséggel kezdtünk, majd jött a Szlovénia elleni újabb bravúrgyőzelem, hogy aztán a svédek és a portugálok elleni összecsapásokra már elfogyjon az erőnk.
A magyar válogatott szinte a semmiből a 9. helyen zárta a tornát, de ami fontosabb, hogy a torna elején mutatott játékával és harciasságával megalapozta a következő időszakot. A tavalyi világbajnokságon elért 5. pozíciónál is lehet feljebb egy történelmi jelentőségű, hazai rendezésű Európa-bajnokságon!