(dpa files) - Franz Beckenbauer, then defender and team captain of the West German soccer team, dribbles the ball during the match against East Germany at the Soccer World Cup in Hamburg, 22 June 1974. The game ended 1:0 for East Germany, but in the end West Germany won the World Cup title. Beckenbauer later turned coach and still is president of his home team, the FC Bavaria Munich.
Vágólapra másolva!
Franz Beckenbauert senkinek nem kell bemutatni, aki egy kicsit is érdeklődik a labdarúgás iránt. A neve összeforrt a siker kifejezéssel, játékosként, szakvezetőként és klubelnökként is. Beckenbauer keze-lába alatt minden arannyá vált. Németországban a császár becenevet még játékos korában akasztották rá, elegáns stílusa miatt. Mindenki tudja, hogy a Bayern München játékosaként mindent megnyert, amit futballista megnyerhet. Ám az kevésbé ismert, hogy játékos-pályafutása során nem csak a Bayernben szerepelt. És a Münchentől távol töltött idők nem mindig voltak felhőtlenek.
Ezek persze csak az ő szintjén voltak kellemetlen epizódok. Az első negatív hangokat személyével kapcsolatban akkor hallotta, amikor 1977-ben, 32 évesen elhagyta a Bayernt és Amerikába ment. Jó, ez nem kizárólag szakmai döntés volt, sőt, egyáltalán nem volt az.
Beckenbauert ekkor már darabokra szaggatta a németországi bulvársajtó, amiért a Császár 12 évnyi házasság után titokban faképnél hagyta a feleségét és három gyerekét.
Leginkább a Bild Zeitung szállt rá Beckenbauerre, aki később annyira kibékült az újsággal, hogy az 1982-es világbajnokságon már ennek a lapnak volt a szakkommentátora.
Franz Beckenbauer (jobbra), az olasz Giorgio Chinaglia (középen) és Johan Cruyff (balra) New Yorkban. Beckenbauer a Cosmos színeiben Amerikában is bajnokságot nyert Forrás: AFP
Beckenbauer elment tehát New Yorkba, a Cosmos csapatához.
A Bayern és Beckenbauer összesen 2,8 millió dollárt kapott ezért az átigazolásért.
Ezt az összeget a Warner Bros társaság fizette ki. Az akkor az európai focit az Egyesült Államokban meghonosítani kívánó erők Pelé mellett benne látták azt a személyt, aki megszeretteti a gömb alakú labdát a tojáslabdához szokott szurkolókkal. Ez tulajdonképpen megtörtént. Pelé és Beckenbauer csapata, a New York Cosmos néha hetven-nyolcvan ezres közönség előtt játszott.
Ettől persze a színvonal még közelébe sem jutott az európainak.
Jellemző, hogy amikor a Cosmos 1978-ban Pelé nélkül, de Beckenbauerrel a soraiban Münchenbe érkezett egy barátságos találkozóra, 7-1-re kapott ki a Bayerntől. Akkor mondta a pályán, és később a Bayern elnöki székében is elődjéről Karl-Heinz Rummenigge a következőket:
Sajnálom Franzot, teljesen egyedül van ebben a csapatban. Ő most is nagy futballista, de egyedül ebben a játékban az ember semmire sem megy."
Mindenesetre a német foci császára sportdiplomataként is „törte az utat" az Újvilágban az európai futball számára. Miközben a lábát azért kellett megműteni, mert nem bírta a műfüves pályák okozta szokatlan terhelést. Egy pályafutás végén, ha valaki ilyen missziós tevékenységre vágyik, ennél szebb évekről nem is álmodhat. Pénz, csillogás és viszonylagos sikerek. Bár egy észak-amerikai bajnokság megnyerése nem mérhető az európai diadalokhoz. Talán ezért tért vissza 1980-ban, 35 évesen Németországba.
Franz Beckenbauer
103-szoros NSZK-válogatott labdarúgó. Három világbajnokságon szerepelt (1966, 1970, 1974). Világbajnok: 1974. Európa-bajnok: 1972. Ötvenszer volt az NSZK válogatottjának csapatkapitánya. 424 Bundesliga-mérkőzést játszott. Ebből 396-ot a Bayern München színeiben, 28-at Hamburgban. BEK-győztes: 1974, 75, 76 (Bayern), KEK-győztes: 1967 (Bayern), Világkupa-győztes: 1976 (Bayern). Aranylabdás: 1972, 1976.
Ám óriási meglepetésre nem ahhoz a Bayernhez igazolt, amellyel összeforrt a neve. Hanem a müncheniek nagy vetélytársához, a Hamburghoz.
Pontosan azért, mert távol akart lenni Münchentől, a bulvársajtó éhes cápáitól.
Évi 1 millió nyugatnémet márkáért, ami akkor az ő szintjén nem volt csillagászati összeg. Ráadásul szezon közben. Amikor szeptember 21-én Amerikában véget ért a bajnokság (a Cosmos győzelmével), akkor csatlakozott a német kikötőváros csapatához. Már a reptéren nekiszegezték a kérdést az újságírók, hogy a laza tengerentúli évek után fogja-e bírni a Bundesliga poklát.
Franz Beckenbauer - a Császár a labdával Forrás: DPA/AFP/usage worldwide, Verwendung weltweit/Dpa
A két bajnokság fényévnyire volt egymástól. Kellett egy kis idő, amíg visszazökkent a német szintre. Csak november közepén, a 14. fordulóban mutatkozott be új csapatában. Akkor is csak csereként. Furcsa látvány volt, hogy a találkozó kezdetekor nem a pálya közepén tüzelte társait, hanem a kispadhoz indult. Ifista kora óta nem nagyon fordult elő ilyen. Az első félidőt onnan nézte végig. A második játékrészre érkezett, Caspar Memering helyére. Kék mezben, 12-es számmal a hátán. Akkor még nem volt állandó számozás, a kezdők 1-től 11-ig kapták a számokat, a cserék az ennél nagyobbakat. 1-1-nél állt be, a vége 3-2-es vereség lett Stuttgartban.
A következő fordulóban a hazai mérkőzést már végigjátszotta. Csapata 3-1-re legyőzte a Karlsruhét, és az élre állt. A Hamburg a 27. fordulóig folyamatosan vezette a tabellát. Beckenbauer erőnléte nem volt a régi, de kivételes játékintelligenciájával tökéletesen megoldotta a feladatait. Úgy tűnt itt is a csúcsra ér. Ám a 28. játéknapon a Hamburg kikapott Gelsenkirchenben.
Ekkor Beckenbauer egykori csapata, a Bayern megelőzte az északnémet klubot.
A szezon végén Beckenbauernek és a Hamburgnak az ezüstérem jutott. És az ezzel járó UEFA Kupa-indulás. Pedig amikor Amerikából visszatért az NSZK-ba, egyesek azonnal a válogatottba követelték Ferenc Császárt, aki ekkor már 38 éves volt. Rögtön fellángolt a vita, hogy vissza szabad-e engedni a nemzeti csapatba azt az embert, akit már az 1978-as vb-n sem tettek be a válogatottba.
Pedig vele talán elkerülhette volna a 74-es vb-aranyérmes azt az oltári bukást, amely rá várt Argentínában.
A csoportmérkőzéseken 0-0 a lengyelek és Tunézia ellen, miközben csak Mexikót tudták legyőzni. Innen még továbbvergődtek, de a középdöntőben újabb két döntetlen következett az olaszokkal és a hollandokkal (0-0 és 2-2), majd kikaptak Ausztriától (2-3). Ezzel a világbajnok a 6. helyen végzett.
Franz Beckenbauer az 1970-es mexikói világbajnokság olaszok elleni mérkőzésén az elődöntőben szorult ápolásra Forrás: DPA/AFP/Stf
Az UEFA Kupában ősszel a Bordeaux és az Aberdeen ellen is játszott, majd tavasszal a Neuchatel Xamax elleni negyeddöntő első találkozóján is. Vesztére. Ugyanis az lett pályafutása talán legszörnyűbb mérkőzése. 45 percen keresztül képtelen volt hozzá méltó módon irányítani a védelmet. Ráadásul 1-0-s hamburgi vezetésnél belefejelte a labdát Don Givensbe, aki lefutotta őt, és egyenlített a svájci csapat.
A szünet után Ernst Happel edző nem engedte vissza a pályára Beckenbauert. Az edzőfejedelem tette felségsértéssel ért fel.
Majd a visszavágón már nem is jelölte a csapatba a Császárt. És az UEFA Kupa további küzdelmei során sem. Pedig a Neuchatel kiverése után a Hamburg az elődöntő párharcot is sikerrel vívta meg a Radnicki Nis ellen, így kétmérkőzéses finálét vívott a Göteborggal. Beckenbauer egy perc játéklehetőséget nem kapott a folytatásban.
Így páratlan karrierje nemzetközi szinten úgy ért véget, hogy egy UEFA Kupa negyeddöntő párharc első mérkőzésének szünetében lecserélték. 1982. március 3-án. Korábban ilyen soha nem fordult vele elő. És az is nagyon érdekes, miféle találgatások jelentek meg ezután a svájci mérkőzés után a sajtóban. Az első és legfontosabb:
Beckenbauer maga kérte a cserét, mert nem kapott levegőt.
A német újságok ekkor azt írták: orvosai tanácsára nem szerepelhet többé a Hamburg kezdőcsapatában, ámbátor csereként azért pályára léphet. Így a bajnokságból hátra lévő 11 mérkőzésből kettőn kapott lehetőséget Happeltől. Leginkább korábbi érdemei elismeréseként. Az utolsó fordulóban is pályán lehetett, amikor a Hamburg úgy futott ki a gyepre május 29-én a Karlsruhe ellen, hogy az eredménytől függetlenül megnyerte a Bundesligát. Jól el is szórakozta azt a meccset: 3-0-s vezetés után 3-3-ra adta.
A találkozó után a császár visszavonult.
Franz Beckenbauer így Bundesliga-bajnoki címmel és UEFA Kupa második hellyel búcsúzott játékosként. Ám ezekért a titulusokért alig tett valamit. Talán utólag már ő is megbánta, hogy két évre Hamburgba szerződött. Ez az időszak, de különösen az utolsó néhány hónap méltatlan volt hozzá. Bár erről nem így nyilatkozott.
Mégis nagyszerű dolog volt visszatérni a hazai bajnokságba. Akkor is, ha néhány sérülés gondot és félelmet váltott ki belőlem."
Franz Beckenbauer 103 mérkőzést játszott a német válogatottban.
A búcsúmeccs is méltó volt hozzá. 1982. június 1-én Hamburgban a világbajnokságra készülő NSZK válogatottja a Hamburg ellen lépett pályára – telt ház előtt.
A válogatott 4-2-re nyert, Beckenbauer a meccsen két gólt szerzett, igaz, az egyik öngól volt.
Utána megkezdődött vezetői pályafutása. Szövetségi kapitányként 1986-ban az NSZK válogatottjával vb-ezüstérmet szerzett, majd 1990-ben az olaszországi világbajnokságon aranyérmes lett.
Franz Beckenbauer az 1990-ben vb-aranyérmes NSZK válogatottjának szövetségi kapitányaként Forrás: Picture-Alliance via AFP/usage worldwide, Verwendung weltweit/Werek
Ami ezek után történt, már nem tartozik feltétlenül a labdarúgás aranylapjaira. A 2006-os németországi rendezésű vb-ről szóló korrupciós jelentésekben gyakran bukkant fel Beckenbauer neve. Hogy ez az ember mit érezhetett akkor, amikor kiderültek a sötét dolgok, nem tudni. Az azonban biztos, hogy a világ labdarúgásának egyik legnagyobb alakja volt.
A legfrissebb hírekért kövess minket az Origo Google News oldalán is!
Tudta-e?
Az újkori olimpiák legelső bajnoka a hármasugrásban győztes bostoni diák James Connolly. Ő egyébként egyeteme engedélye nélkül, saját költségén jutott el a görög fővárosba.