Gyerekkorunk kedvenc magyar mesefilmjei, 2. rész
![Pom Pom meséi](https://cdn.origo.hu/2023/12/sSGk7OZnC0TZRYUKFxGnPOy4CE-1jbZIrgHTeJ_ZkOI/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2U1MWMxNTRjYjg3MjRjYjliNmFiNDEzM2UyMmUwMTk0.webp)
Most záruló cikksorozatunkban az egykori szocialista blokk rajzfilmgyártását, a hetvenes, nyolcvanas években született magyarok kedvenc animációs filmjeit idéztük meg. Az orosz, szovjet produkciókról szóló részt itt találja, a lengyel termésből itt tud csemegézni, a csehszlovákok munkáiról pedig itt olvashat.
Természetesen a rendszerváltás előtti Magyarország rajzfilmgyártása mellett sem mehettünk el szó nélkül,
sőt a témának két cikket is szenteltünk – az első rész a hatvanas, hetvenes évek animációs sorozatait mutatta be, most pedig a nyolcvanas évek produkcióit elevenítjük fel.
Az évtized a Pom Pom meséi-vel indult, Picurral együtt sok más gyerek is olyan képtelen lények társaságában baktathatott az iskola felé, mint a címbeli Pom Pom, Festéktüsszentő Hapci Benő, a Lesbőltámadó Ruhaszárítókötél vagy éppen az Órarugógerincű Felpattanó.
A szürreális seregletet Csukás István Sajdik Ferenc rajzolóval közösen alkotta meg, előbbi így mesélt az Origónak a közös munkáról a rajzfilmsorozat indulásának 30. évfordulóján: „Először csak annyit találtunk ki, hogy a mesének képzelt lényekről kellene szólnia – ami persze nem egy új dolog, hisz az állatmeséken belül elég nagy területet foglalnak el a képzelt lényekről szóló történetek. Aztán elengedtük a fantáziánkat, ami nagyon jó élmény volt,
még csak annyi megkötésünk sem volt, hogy a macska macskára hasonlítson.
Fantasztikus lények születtek, alig bírtuk abbahagyni, megcsináltunk egyben vagy huszonhat történetet."
„Az első figuránk, aki aztán állandó főhős lett, szegény Gombóc Artúr volt. Róla nem kell különösebben mesélni annak, aki olvasta a Pom Pom-ot, kulcsfigura lett, és mindkettőnk kedvence.
Ő kicsit önéletrajzi ihletésű,
egy olyan lény, aki állandóan küszködik a súlyával: állandóan fogyókúrázik, ugyanakkor az égvilágon semmi mást nem eszik, csak csokoládét" – árulta el az író.
Csukás A nagy-ho-ho-horgász-szal is hozzájárult a nyolcvanas évek magyar rajzfilmterméséhez, ebben egy elszánt horgász és főkukaca keveredett mindenféle kalandokba, télen akváriumból, kéményből, fürdőkádból, szökőkútból is megpróbáltak halat fogni.
Nemcsak a kedves történetek lettek sikeresek, de sláger lett a főcímdalból is, amelyet a 100 Folk Celsius és a nemrég elhunyt zeneszerző, Pethő Zsolt jegyzett. Annak idején aligha akadt olyan gyerek, aki ne fújta volna kívülről az olyan sorokat, mint hogy „Városbéli puhányok, nyavalyások, ha gyötör a láz, / fületek nyissátok gyorsan, hallgassátok, / amit most néktek, hallgassátok, / amit most néktek eldalol a ho-ho-ho nagy horgász".
Közben a magyar irodalomtörténet talán legszimpatikusabb kocsmatöltelékére, Tersánszky Józsi Jenőre is felfigyeltek a tévések, 1953-as könyvéből, a Misi Mókus kalandjai-ból készítettek sorozatot. A forgatókönyvet is nagy író jegyezte, a történet képernyőre való átültetését nem másnak köszönhetjük, mint Mészöly Miklósnak.
Pár évvel később egy másik ismert író, Kormos István művéből is sorozat készült, ez volt a Vackor az első bében, amely egy „piszén pisze kölyökmackó" iskolai kalandjait mutatta be, Márkus László narrátori közreműködésével.
A korszak nagy kedvence is egy komoly író, Fekete István művén alapult, Dargay Attila, Imre István és Tarbay Ede dolgozták át a képernyőre.
Természetesen a Vukról van szó, amelyből négyrészes tévéváltozat és egész estés film is készült,
a Wolf Kati által énekelt főcímdalt is kiadták lemezen. A szintén a nyolcvanas években született Macskafogó mellett a Vuk-ot is nyugodtan nevezhetjük kultikusnak, valószínűleg nemigen akad olyan magyar, aki ne látta volna.
A kis róka 1981 nagy sztárja volt, de ebben az évben egy Kern András hangján megszólaló őrmester és kutyája, Marcipán ténykedését is figyelhették a gyerekek, hisz elindult a Pityke. A sorozat a Belügyminisztérium megbízásából készült, a rendőr figuráján keresztül valószínűleg azt hivatott bemutatni, hogy a hatalom mennyire vigyáz a polgárokra.
Ugyancsak a nyolcvanas években vitték át a képernyőre egy jóval korábbi alak, Mátyás király történeteit is: a Mesék Mátyás királyról tizenhárom részt ért meg, majd egy egész estés rajzfilm is született a nyomán, ez volt a Mátyás, az igazságos.
Aki látta a sorozatot akkoriban, annak valószínűleg elég csak pár epizódcímet felidézni ahhoz, hogy újra emlékezzen a történetekre, hallja a narrátor, Helyey László jellegzetes hangját: Egyszer volt Budán kutyavásár, A kolozsvári bíró, Mátyás király Gömörben.
Más alkotók is visszanyúltak a régi korokba,
Heltai Gáspár világhírű állatmeséi nyomán készült a Fabulák, Jankovics Marcell pedig a Magyar népmesék után mondáinkat is elővette, 1987-ben elindult a Mondák a magyar történelemből.
A Jankovics első egész estés filmjében, a János vitéz-ben még csak fázisrajzolóként dolgozó Tóth Pál 1984-ben indította el saját sorozatát, a Leó és Fred-et – ebben egy oroszlánt és idomárját ismerhettük meg, az ő cirkuszi kalandjaikat, gyakori nézeteltéréseiket követhettük nyomon.
A kor másik kedvelt kisállata egy elefánt, a Halász Judit hangján megszólaló Kíváncsi Fáncsi volt, miközben a gyerekek Trombival és a Tűzmanóval is múlathatták az időt, illetve két gyurmafilmen, a Sebaj Tóbiás-on és a Zénó-n is jót szórakozhattak – mielőtt egy harmadik gyurmafilm, a Krisztofóró le nem zárta az évtizedet, vele együtt pedig ezt a cikksorozatot is.