![]() |
Christiaan Barnard - 1968-ban |
A dicsőséget hozó szívátültetések mellett járta a világot, hódította a nőket, homárt tenyésztett és több ínyencvendéglőnek is a tulajdonosa volt - írják róla készült portréikban a hírügynökségek.
A szerénység nem volt az erős oldala. - Az én népszerűségem épp olyan nagy, mint Mandeláé - mondta, amikor még Nelson Mandela a Dél-Afrikai Köztársaság elnöke volt.
A Barnard által kifejlesztett sebészi technikát már több mint 40 ezerszer alkalmazták és sok ember életét mentették meg vele. Jóllehet a szívátültetést nem ő találta fel, de ő alkalmazta először sikeresen. Egyik fokvárosi utódja, a német Bruno Reichert professzor az orvostudomány nagy úttörőinek és szívsebészeinek egyikeként méltatta.
Orvosi pályafutását a fokvárosi Groote Schuur kórházban kezdte, de szívsebészi diplomáját az Egyesült Államokban, a Minnesotai Egyetemen szerezte, 1958-ban. Orvosi karrierje majdnem meghiúsult azon, hogy hányingert kapott, amikor először nézett végig egy műtétet.
A világhírt hozó 1967-es szívátültetés egy mozgalmas magánélet kezdetét jelentette. Első felesége, Alletta Gertruida Louw a szívátültetés után 2 évvel elvált tőle, mert - Barnard szerint - nem bírta elviselni a férjét övező hírnevet és féltékenységi rohamot kapott, valahányszor egy másik nő társaságában látta lefotózva az újságokban.
Önéletrajzi írásában a "szívtipró szívátültető" nem is rejtette véka alá számos szerelmi kalandját. Egyebek közt eldicsekedett Gina Lollobrigida olasz színésznőhöz fűződő kapcsolatával. Első házassága felbomlása után nála sokkal fiatalabb nőket vett feleségül, akik mind 2-2 gyermekkel ajándékozták meg. 1970-ben nőül vette Barbara Zöllner 19 éves örökösnőt, akitől 1982-ben vált el. 1988-ban a német származású Karin Setzkornt vette feleségül, aki még csak 18 éves volt, míg az ő éveinek száma már elérte a 66-ot. Ez a házasság tavaly bomlott fel.
A szívsebészi világhír megszerezte neki olyan hírességek barátságát is, mint Grace Kelly monacói, vagy Diana walesi hercegnő. Mutatkozott Sophia Loren társaságában is.
Ízületi fájdalmak miatt 1983 óta már nem operált. Azóta főleg az öregedési folyamatok kutatásának szentelte magát. Továbbra is sokat utazott, előadásokat tartott és interjúkat adott. Ez év júliusában a Die Welt című német lapban azt mondta, hogy nem lenne aggálya egy mesterséges megtermékenyítéssel létrejött embrió klónozásával kapcsolatban, viszont határozottan elutasította az embrionális őssejtekkel, mint kezdetleges emberi lényekkel végzett kutatásokat. Még aktív sebészként azt mondta, hogy célja nem annyira az élet meghosszabbítása, mint inkább az életminőség javítása, és helyeselte az eutanáziát bizonyos esetekben.
Az orvosi, szívsebészi pályára lépéshez jelentős lökést adott neki, hogy egyik testvére 5 évesen meghalt szívbetegségben. Egy másik fivére, Marius tagja lett a transzplantációkat végző fokvárosi stábnak, majd parlamenti képviselőként bekerült a pretoriai törvényhozásba.
A dél-afrikai fajüldöző rezsim bukása után Barnard kijelentette, hogy "soha nem hagyja el" a Dél-Afrikai Köztársaságot, még akkor sem, ha az ott eluralkodott erőszak miatt félti gyermekeit. Nemrégen azonban végül is Ausztriában telepedett le, amit azzal indokolt, hogy már nem bírta elviselni azt a sajtónyilvánosságot, amelyet Karin Setzkornnal kötött házasságának felbomlása kapott. Ez év júniusában visszatért Dél-Afrikába, hogy elkísérjen a kezelésre egy súlyosan szívbeteg kétéves orosz kisfiút.
Nyaralni gyakran járt a ciprusi Páphosz üdülőhelyre, ahol ez év elején díszpolgárrá választották. A halál a Coral Beach Hotelben érte, a szállodai úszómedence mellett, ahol a nyugágyban pihenve éppen "Ötven út az egészséges szívhez" című könyvét olvasgatta. Egyszer csak hirtelen felpattant és a szívéhez kapott, de életét a segítségére siető fürdővendégek - köztük egy újjáélesztésével próbálkozó orvos - kísérletei sem tudták megmenteni.