XII. Pius (1939-1958), eredeti nevén Eugenio Pacelli a
pápai trónra lépése előtt hosszú
ideig volt a Vatikán berlini nunciusa. A nácikhoz
való viszonya halála óta vitatéma a
történészek között. Az elmúlt egy
évben a pápa megítélése ismét
napirendre került, miután Constantin Costa-Gavras, a
világhírű rendező filmre vitte Rolf Hochhut:
A helytartó című drámáját. Az
Ámen című film szintén a pápa
felelősségét boncolgatja a háború
idején.
A Civiltá Cattolica című olasz jezsuita folyóiratban Pierre Blet francia jezsuita és egyháztörténész számolt be a pápa elképzeléseiről a II. világháborúval és Németországgal kapcsolatban. A brit külügyminisztérium aktáira hivatkoza feltárja, hogy a pápa Lord Halifax akkori külügyminiszternek továbbította magas rangú Wehrmacht-tisztek elképzeléseit, amelyek szerint szándékukban állt Hitler eltávolítása a hatalomból.
Blet atya ezzel összefüggésben
megállapítja: aki XII. Piust támadja és
azzal vádolja, hogy hallgatott a nácizmussal és
a holokauszttal kapcsolatban, "a pápaságot és a
katolikus egyházat akarja aláaknázni".
A jezsuita atyát még VI. Pál pápa
bízta meg azzal, hogy rendezze és tegye
közzé a Szentszék II.
világháborús dokumentumait és védje
meg XII. Pius életművét. Ehhez 1965-ben
előzőleg feloldotta a 75 évre szóló
titkosítást.
A jezsuita a Civiltá Cattolicában írt cikkében éles kirohanást intéz "névtelen erők" ellen, amelyek "liberális álarcban állandóan ugyanazokat a vádakat ismételgetik XII.Piusnak a nácizmussal kapcsolatos magatartására vonatkozólag", és az ő személyiségén keresztül akarják kikezdeni a pápaság intézményét, továbbá a római katolikus egyházat. Az atya úgy látja, hogy a náciellenes pápát a "harmadik birodalom" barátjának, cinkosának akarják feltüntetni, "márpedig ez ugyanolyan fogás, mint amilyenekhez annak idején Goebbels és propagandagépezete folyamodott".
Blet kutatásai eredményeit 1965 és 1982 között A Szentszék II. világháború alatti tevékenysége és dokumentumai címmel 12 kötetben publikálta Robert Graham amerikai jezsuita történésszel közösen, majd külön monográfiát írt a pápáról. Mostani cikkében megerősíti, hogy XII. Pius "határozottságot tanúsított a nácizmussal szemben", és indokoltnak tekinti XII. Pius egyidejű "visszafogottságát" is.
A pápa nem akart kiprovokálni "ellenőrizhetetlenné váló náci reakciókat", s próbálta megakadályozni a háború kitörését. Figyelmeztette Hitlert, hogy Lengyelország lerohanására Franciaország és Anglia hadba lépéssel fog válaszolni, de a nácik nem hittek neki. Blet egyúttal hatékonynak nevezi azt a segítséget, amit a pápa Európa zsidó közösségeinek nyújtott. Az eleinte a német győzelemben hívő Franco spanyol diktátort ugyanakkor sikerült lebeszélnie a háborúban való tényleges részvételről.
A pápa ezenkívül közvetített a Hitlertől szabadulni kívánó német tábornokok és a brit kormány között már 1940 elején, és ezeken a tárgyalásokon egyik vezető diplomatája Giovanni Battista Montini bíboros, a későbbi VI. Pál pápa volt. Blet ír arról is, hogy a pápa ellenállásra szólította fel a német katolikus püspököket.
Mindezek ismeretében érthető, hogy az utóbbi években feltűnést és széles körű felháborodást is keltett John Cornwell angol történész állítása, amely szerint XII. Pius "már eleve antiszemita volt". Ennek bizonyítására pedig egy olyan vatikáni okmányt idézett, amelyről kiderült, hogy nem a pápától származik.