Az autó kormányzása velünk született viselkedés
![vezetés, jogosítvány, sofőr,](https://cdn.origo.hu/2023/12/0yL45tKdkwT9As2xGkhcz5f1cxAJQrMuZVvJ2Q6B464/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2Q0YjE3OWQwMWEyMzRlYjM4Njc0YmE0ZjU4MDBmMThl.webp)
A svéd Chalmers Műszaki Egyetem kutatói magyarázatot találtak egy 70 év óta fennálló közlekedéstudományi rejtélyre: miért tapasztalható időnként szaggatottság vagy rángatás, autóvezetés közben.
Arnold Tustin brit kutató állította fel 1947-ben az első modellt arról, hogyan irányítja magát egy ember egy adott célpont felé. Folyamatos és lineáris irányító viselkedést figyelt meg. Autóvezetésnél ez annak felel meg, hogy a sofőr finoman és folyamatosan követi az út nyomvonalát a kormánykerék segítségével.
Amikor azonban a kutatók összehasonlították a lineáris modellt a valóban mért értékekkel, nyilvánvalóvá vált néhány eltérés. Konkrétan szaggatottságot figyeltek meg a kormányzási jelben.
Már maga Tustin is észrevette ezeket az eltéréseket, de sem ő, sem mások nem találtak rá magyarázatot egészen mostanáig.
Ola Benderius és munkatársa, Gustav Makkula egy előadás közben jött rá a megoldásra. Az előadás arról az alapvető, veleszületett emberi viselkedésről szólt, hogy hogyan nyúlunk valamiért.
Amikor az ember A pontból elmozdítja a kezét, hogy felvegyen valamit a B pontból, akkor a mozdulat sebessége közvetlen összefüggésben áll a távolsággal. Minél nagyobb a távolság, annál gyorsabb a mozdulat. Ennek érdekes következménye, hogy a mozdulat időtartama ugyanannyi a távolságtól függetlenül.
„Azonnal felismertük, hogy ez a mintázat illik az általunk mért kormányzási jelekre” - mondta Ola Benderius.
„Ez egyfajta heuréka pillanat volt. Lehetséges, hogy ez az alapvető emberi viselkedésmód szabja meg azt is, hogyan kormányozzuk az autót?”
A további kísérletekből kiderült, hogy valóban ez a helyzet. A két kutató felfedezte, hogy a kormányzás nem lineáris miközben a sofőr követi az utat, hanem a vezető a speciális „nyúlási mintázatnak” megfelelően forgatja a kormánykereket.
Az új tudással felvértezve a kutatók kidolgoztak egy olyan matematikai modellt, amely képes volt megmagyarázni számos kormányzási magatartást. Ez azt jelenti, hogy a vezető különböző helyzetekre adott válaszreakcióit már az előtt meg lehet jósolni, mielőtt bekövetkeznének. Ennek rendkívül fontos gyakorlati következményei lehetnek.
A nemrég publikált felfedezést felhasználva számos vezetést támogató alkalmazást lehet majd kifejleszteni, amelyek biztonságosabbá teszik az autót. Az „okosabb” csúszásgátló rendszerek és a vezető fáradtságát figyelő rendszerek kifejlesztése csak két példa a potenciális felhasználási lehetőségekre.