Hamarosan kihalhat Új-Zéland édesvízi állatvilága
![Új-Zéland, halászat](https://cdn.origo.hu/2023/12/UB9IV0nMiCsP1EzwsrlgZrsfJcQGZOCrnpKSXOFfLrc/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzM1NmE5MzAzZTRkMTQyNWY5Njg5ODNlNmM3MzljNDY3.webp)
A Society for Conservation Biology (SCB) nemzetközi szervezet által publikált tanulmány szerint az Új-Zélandon honos édesvízi hal-, kagyló- és rákfajok 74 százaléka számít már kihalással fenyegetett fajnak.
A szakemberek szerint a főbb okok közé sorolható az intenzív mezőgazdaság, a folyók ipari hasznosítása és egyéb emberi tevékenység okozta pusztítás. De veszélyt jelent ezekre a fajokra a kereskedelmi célú halászat és export is.
Mike Joy, a Massey Egyetem ökológusa rámutatott, hogy a legsúlyosabb környezetvédelmi probléma az új-zélandiak szerint a vízszennyezettség és a romló vízminőség, a kormány azonban továbbra sem tesz hatékony lépéseket.
"A kormány terve a mezőgazdasági termelés drasztikus növeléséről tovább ront a helyzeten. Folyóink és vizes területeink további kiaknázását is tervezik, ami csak tetézné a bajt" - idézte Joy közleményét az upi.com.
A tudós szerint ez a gazdasági stratégia helytelen. "Javíthatnánk a jelenlegi helyzeten, enyhíthetnénk a nyilvánvaló fenyegető veszélyeket, megfelelően szabályozhatnánk azokat a fejlesztéseket, amelyek a problémát okozzák, és még mindig erős maradna a gazdaságunk" - vélekedett.
A tanulmány társszerzője, Emily Elston szerint
a szigorúbb vízminőségi szabályozás egyedül nem mentené meg Új-Zéland édesvizeinek biodiverzitását.
Sokkal átfogóbb megközelítésre van szükség: többek közt a vizenyős területek, folyótorkolatok, talajvízi ökoszisztémák és széles parti sávok egészségének visszaállítására és megőrzésére is. A kutatók a halak és gerinctelenek halászatát, horgászatát szabályozó rendelkezéseket is szigorítanák.