Megfejtették, miért nőtt aránytalanul nagyra az ember agya
![agy, anatómia Human brain and cervical spine, DIGITALLY GENERATED ILLUSTRATION 3D 3 DIMENSIONAL THREE PLAIN BACKGROUND WHITE COLOUR CAST BONES SKELETAL STRUCTURE SYSTEM SPINE SPINAL COLUMN SIDE VIEW BRAIN CORD NECK HEAD PORTRAIT SKULL CERVICAL BIOL](https://cdn.origo.hu/2023/12/osBjiIcnoUt7Dn402s6cT1GVihAP0FF8LhEf9cm-Ngs/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzczYjJmZDk3YzE3YTRmOGZiNDIxNjFkOGNlOTM0YjIy.webp)
Számítógépes modellel fejtették meg amerikai tudósok, miért nőtt aránytalanul nagyra az ember agya az evolúció során, eredményeik szerint a legfontosabb tényezők nem társadalmiak, hanem gazdaságiak voltak: az élelem megszerzése, tárolása, eszközök készítése.
Az okokat keresve a tudósok gondoltak arra, hogy az emberelődnek talán ekkora agykapacitásra volt szüksége, hogy felvegye a harcot a környezet kihívásaival, az élelem felkutatásával és tárolásával vagy az egyre bonyolultabb társadalmi viszonyokkal. A múltban a kutatók többnyire összehasonlítással igyekeztek választ kapni a kérdésre: vizsgálták például a ma élő emberszabású majmok és az emberelődök csoportnagysága és agyuk mérete közötti összefüggést.
A Nature tudományos lap friss számában megjelent tanulmány szerzői, Mauricio Gonzáles-Forero és Andy Gardner, a skót St. Andrews-i Egyetem kutatói számítógépes szimulációval keresték a választ a kérdésre. Kitaláltak - az egyszerűség kedvéért - egy csak nőkből álló populációt és követték őket az élet kihívásainak útján. Betáplálták az újszülött agyméretét, az agy és a szaporodási szervek energiaszükségletét és olyan feladatokat szimuláltak, amelyek az agyi evolúció környezeti és társadalmi kihívásokat számba vevő elméleteiben jelennek meg.
A gép azt mérlegelte, hogy az egyes gazdasági és társadalmi kihívások mennyire befolyásolták idővel az agy méretét. Azt találta, hogy a komolyabb kihívás általában nagyobb agyméretet eredményezett. A két kutató azt várta, hogy a társadalmi kihívások estek nagyobb súllyal a latba, ez volt évtizedeken át a vezető elmélet.
Meglepetésükre a gép azt az eredményt hozta, hogy az agynövekedést serkentő feladatok 60 százalékát olyan tevékenységek tették ki, amikor az egyén maga küzdött a természettel, egyedül kereste, tárolta és készítette el az élelmet, állított elő kőeszközöket.
30 százalékot jelentettek azok a feladatok, ahol másokkal együttműködve szerezte meg a táplálékot, például közös vadászaton vett részt. Az utolsó 10 százalékot az embercsoportok közötti versengés tette ki. A kulturális - többek között a nyelvfejlődési - tényezőket a jövőben tervezik modellezni.
A tudósok nem gondolják, hogy ezzel az "övék az utolsó szó", inkább arra bátorítanák a többi kutatót, hogy vizsgálják számítógépes modellekkel az agyméret kialakulásának kérdéseit.
(MTI)