Több száz éve keresték a dél-afrikai város nyomait
![](https://cdn.origo.hu/2023/12/mfRW9bHb7t9RgGHH9sttDkouHVpUr7egevLbp0ePWDk/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2JlZDU5ZjRhMWNiMzRkNDg4YzljYzc0ZTljODU0ZTI3.webp)
Az 1820-as években polgárháború sújtotta a dél-afrikai térséget. A korábban központi szerepet betöltő Kweneng városa ennek esett áldozatul: a települést szinte teljesen lerombolták, és elhagyták lakói.
Az egyelőre nem teljesen egyértelmű és világos, hogy ez a konfliktus jelentette-e a város azonnali pusztulását
– mondta Karim Sadr, a dél-afrikai Witwatersrand Egyetem archeológiai professzora a LiveScience tudományos portálnak. – Azért vagyunk bizonytalanok, mert a most felfedezett, még fennmaradó épületromok és maradványok nagy valószínűséggel 1825 és 1875 között épülhettek.
A kutatók már régóta keresik az eltűnt város nyomait. Kweneng létezéséről már az 1960-as évek óta tudnak, ám eddig nem voltak tisztában a település tényleges méreteivel. Az európai kolonizáció előtti építményeket még Revil Mason, a Witwatersrand Egyetem régészeti kutatásainak nyugdíjas igazgatója fedezte fel egy légi felmérés során 1968-ban.
Bár Revil Mason számos romot látott, de sokkal kevesebbet, mint amennyit ténylegesen jelen van
– magyarázta Sadr. – A város ugyanis a vastag növényzet alatt rejtőzött.
A kutatók 2012-ben részletes analízisnek vetették alá a területről készült, Google Earth felvételeket. Akkor azt állapították meg, hogy Kweneng körülbelül kétszer akkora lehetett, mint azt korábban gondolták. Ezért egy új, légi felmérést kértek: a
minden részletet bemutató, fényérzékelős radar, az úgynevezett LIDAR (lézer alapú távérzékelő) technológia használata után Sadr és munkatársai megállapították, hogy a településhez a kezdeti elképzelésekhez képest is háromszor több épület tartozik.
A közelmúltban végzett adatgyűjtéshez a kutatók egy különleges fedélzeti gépet használtak, amellyel több milliárd lézersugár adatait rögzítették. Amint ezek a sugarak bármilyen objektumra, például egy madárra, egy fára agy épp egy épület romjára irányultak, úgymond „visszafordultak" a géphez, amely azonnal kiszámította a visszatéréshez szükséges időt. Végül ezzel mutattak rá azokra a távolságokra, amelyeket a kutatók fel tudtak használni egy háromdimenziós területrajzi térkép létrehozásához.
Ezzel a felfedezéssel sikerült kitöltenünk a dél-afrikai történelem egy hatalmas hézagját
– mutatott rá Fern Imbali Sixwanha, a Witwatersrand Egyetem régészeti doktora. – Az országrész korai történetéről egyszerűen nem rendelkezünk írásos feljegyzésekkel. Ezeket hiányosságokat csak most kezdtük el kitölteni a korszerű fedélzeti technológiával kapott adatok alapján.
A radaros vizsgálat eredményei azt mutatták, hogy az ősi, kőfalú szerkezetek a korábban gyanítottnál jóval nagyobb területen találhatóak a lelőhelyen.
A kutatók eddig összesen körülbelül 800-900 épület romját találták, ezért úgy becsülik, hogy Kwanang történetének csúcspontján ( az 1820-as években) a városnak mintegy 5-10 ezer lakosa lehetett.
A háromdimenziós térképet más, történelmi afrikai városokban is megtalálható épületek „jellegzetes építészeti stílusa" alapján készítettük el, amelyek Kwenengtől nyugatra helyezkedtek el
– mondta Sadr.
A várost egykor a tswana névre hallgató népcsoport lakta, akik leszármazottai ma is Botswanában, Dél-Afrikában és a szomszédos régiókban élnek. A népnek azonban nincsenek írásos emlékei, ezért a most felfedezett település maradványai segíthetnek megérteni azok történelmét, bepillantást nyújtva az mindennapi életbe, hangsúlyozva az tswanák kedvelt építészeti stílusait és a városrendezési elképzeléseiket.
Ez a település volt a legnagyobb és a legjelentősebb az eddig ismert, európai kolonizáció előtti városok közül
– hangsúlyozta Sadr. – Sőt, ez az egyetlen olyan tswana város, amelyet már az 1400-as és az 1500-as években is laktak, amikor máshol még csak elszórva jelentek meg a tswana falvak.
Kweneng végül 1750 és 1825 között nőtte ki magát várossá.