A vízáramlatok változása miatt veszélybe kerültek a szalamandrák
![foltos szalamandra](https://cdn.origo.hu/2023/12/t5P2vaUgXSclxyt30qQxpxQqecLgDSJluZ_PUmw2yQo/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzMxODgxYWFhNWUyNzRhMTY4MmQ3OGQ3YjdiYjc5NWY0.webp)
Az UM biológiai professzora, Winsor Lowe és kutatótársai öt New Hampshire-i patakban tanulmányozták az ott élő tavaszi szalamandrákat. Sok más vízfolyásokhoz hasonlóan, ezek a vízi utak is
egyre nagyobb ingadozásokat mutatnak a vízállás tekintetében, amelyért leginkább az éghajlatváltozás tehető felelőssé.
A kutatók arra a következtetésre jutottak, hogy az áramlás ilyen mértékű változékonysága könnyen elpusztíthatja a szalamandrákat, miközben azok mozgásképes lárvákból ivarérett egyeddé fejlődhetnének.
Úgy gondoljuk, hogy a most közzétett tanulmányunk azért is kiemelt fontosságú, mivel újabb ismeretekkel szolgál az éghajlatváltozás különböző fajcsoportokra gyakorolt hatásaival kapcsolatban, amelyeket a kutatók azért hagynak gyakran figyelmen kívül, mert ezek az állatuk életük nagy részét sziklák és rönkök alatt töltik a kicsi és felszíni vízfolyásokban
– magyarázta Lowe. – A növekvő környezeti változékonyság különösen nagy kihívást jelenthet a metamorfózison áteső fajok számára, mivel ez egy érzékeny időszak, amikor egy stabil környezetre van szükségük a túléléshez.
A kutatók szerint a társadalomnak nem szabadna az átlagos körülményekre összpontosítania, amikor megpróbálja megérteni és kezelni az éghajlatváltozás okozta hatásokat. Ehelyett figyelnünk kell a környezeti változékonyság változásaira, amelyek a klímaváltozással együtt fokozódhatnak.
A kisebb folyók és vízfolyások változatos fajok otthonát jelentik és biztosítják a tiszta víz forrását az ezek mentén élő közösségeknek
– mondta a tanulmány vezető szerzője. – Ezeket az ökoszisztémákat könnyű figyelmen kívül hagyni, pedig nem veszíthetik el a védelmet.
Hozzátette: a tanulmányuk kiemeli a felszín alatti ökoszisztémák sebezhetőségét az éghajlatváltozás korszakában, és
ez a sebezhető vízi fajok védelmének szükségességét szorgalmazza és a hosszú távú megfigyelési erőfeszítések értékét növeli.
A New Hampshire-ben működő Merrill Brook kutatóintézet 20 éves adatkészletének segítségével a kutatók kimutatták, hogy a tavaszi szalamandra egyedszáma körülbelül a felére csökkent 1999 óta.