Ötvenezer évesek ezek a strucctojáshéjból készült gyöngyök
![strucctojáshéj gyöngy](https://cdn.origo.hu/2023/12/1q-RVa6HZ58tYCIGJtyx1V9XJbO8DdEg0lN9xAbhOXM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2RhY2VlZThkZTZlYjQxOTM4NTc4MDE3NzU5NWIxZTQz.webp)
A Max Planck Embertörténeti Tudományok Intézetének tudósai most egy váratlan információforráshoz, a strucctojáshéjból készített gyöngyökhöz fordultak annak érdekében, hogy fényt derítsenek az ősi közösségi hálózatokra. A Nature tudományos szaklapban publikált, új tanulmányban Jennifer Miller és Yiming Wang, az intézet kutatói
ötvenezer éves lakossági kapcsolatról és elszigeteltségről számoltak be, amelyet a változó esőzési minták vezéreltek Afrika déli és keleti részén.
Ahogy arra a szakemberek rámutattak: a strucctojáshéj-gyöngyök az ősi társadalmi kapcsolatok megértésének ideális eszközei. Ezek ugyanis a világ legrégebbi, teljes mértékben előállított díszei.
A kiterjedt formázás pedig bőséges lehetőséget teremtett a stílusváltozatok kialakulásához.
Ám mivel a különböző kultúrák különböző stílusú gyöngyöket készítettek, ezért ezek az őskori „kellékek" lehetőséget nyújtanak a kutatóknak a kulturális kapcsolatok nyomon követésére.
Olyan ez, mint egy zsemlemorzsa nyomát követni
– mondja Miller, a tanulmány vezető szerzője a HeritageDaily online tudományos portálnak. – A gyöngyök olyan nyomok, amelyek szétszóródtak időben és térben; csak arra várnak, hogy észrevegyük őket.
Miller és Wang összeállította a valaha volt legnagyobb strucctojáshéjgyöngy-adatbázist, hogy a populáció összekapcsolódásának jeleit keresse. Ez több mint 1500 egyedi gyöngy adatait tartalmazza, amelyeket harmincegy dél- és kelet-afrikai lelőhelyről tártak fel, az elmúlt ötvenezer évre vonatkozóan.
Ahogy arról a kutatók beszámoltak, az adatok összegyűjtése fáradságosan lassú folyamat volt, amely több mint egy évtizedet vett igénybe.
A gyöngyök jellemzőinek, például a teljes átmérőnek, a nyílás átmérőjének és a héjvastagságnak az összehasonlításával Miller és Wang azt találta, hogy
50 ezer és 33 ezer évvel ezelőtt Afrika keleti és déli részén élő emberek közel azonos strucctojáshéjgyöngyöket használtak.
Ez a felfedezés arra utal, hogy egy nagy távolságú közösségi hálózat több mint háromezer kilométert ölelt fel egykoron a két régióban élő emberek között.
Az eredmény meglepő, de a minta egyértelmű
– mutatott rá Wang, a tanulmány társszerzője. – Az általunk vizsgált ötvenezer év során ez az egyetlen időszak, amikor a gyöngyök jellemzői azonosak.
A tanulmány szerint ez az 50-33 ezer évvel ezelőtti kelet-déli kapcsolat a valaha azonosított legrégebbi közösségi hálózata, amely egybeesik Kelet-Afrika egy különösen nedves időszakával. A kutatásból azonban az is kiderült, hogy
a regionális hálózat jelei 33 ezer évvel ezelőtt eltűntek, valószínűleg a globális éghajlat jelentős változása miatt.
A szakemberek úgy vélik, hogy az éghajlati modellek és a régészeti adatok ezen kombinációján keresztül láthatóvá válik a kapcsolat az éghajlatváltozás és a kulturális viselkedés között.