Egykor vízesések és folyók tarkították a Kalahárit
![Kalahári](https://cdn.origo.hu/2023/12/lmBZY4iSFEI6G2LK7Lx_4EYUXmYA5L0EmPpisS7i1Hw/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzk0ZmNmMDc1MGNhZjQ3ZTZhYjAxZmVlZWZmNDI4ODhi.webp)
A Kalahári egy nagy, félszáraz homokos szavanna Dél-Afrikában, nevét a Kgalagadi, tehát a „víz nélküli hely" kifejezésből kapta. A dél-afrikai korai emberi fejlődésre vonatkozó legtöbb bizonyíték eddig az ország déli partvidékéről származott. Egészen a közelmúltig. A Fokvárosi Egyetem kutatási projektje az északi-fokföldön található, Kurumantól 12 kilométerre fekvő Ga-Mohana-dombon vizsgálta a tufa sziklaalakzatokat. A szakemberek feltárták, hogy
a déli Kalaháriban valaha vízesések, folyók, patakok és más vízfelületek rejtőztek, amelyek jelentősen támogatták a korai emberek életét.
A tufa üledékes kőzetek kalcium-karbonátból álló porózus üledékes kőzetek, amelyek a forrásokban felbukkanó víz elpárolgásával keletkeznek. A Ga-Mohana-hegy tufaképződményeiből származó minták keltezési szekvenciái a sziklát az elmúlt 110 ezer év öt különböző epizódjára datálják, amelyek közül három egybeesik az emberi letelepedés bizonyítékaival.
A PLOS One tudományos szaklapban publikált tanulmány azt mutatja, hogy a Kalahári déli részén összefüggés mutatható ki az emberek betelepülése és a víz rendelkezésre állása között, mintegy 71 ezer évvel ezelőttről. Ahogy azt a kutatók hangsúlyozták,
körülbelül 20 ezer évvel ezelőtt, az utolsó gleccsermaximum idején a tufaképződmények felbomlottak, ami azt sugallja, hogy az éghajlat sokkal szárazabb lehetett, mint eddig vélték.
És bár az emberek továbbra is elfoglalták a kalahári földeket, ez megkérdőjelezi azt a korábban vallott elméletet, miszerint az emberek ezeket a száraz területeket csak a nedvesebb időszakokban használták, további arra is utalhat a tudósok szerint, hogy a szárazsághoz alkalmazkodtak.
Ma nem alakulnak ki itt aktívan a tufák
– mondta Von der Meden, a Földtani Tudományok Osztályának és az UCT Humán Evolúciós Kutatóintézetének (HERI) munkatársa a HeritageDaily online tudományos portálnak. – Tehát ez valóban arra utal, hogy a környezet más lehetett a múltban.
Hozzátette: a tufákban lévő víz olyan „feljegyzéseket" rejt, amelyek nem csak megegyeznek a régészeti feljegyzésekkel, hanem
a Ga-Mohanában élő emberek számára is létfontosságú erőforrásról tanúskodnak.
Ezek az eredmények pedig rávilágítanak az éghajlatváltozásra és ennek az emberi evolúcióra gyakorolt hatásaira.