Hamarosan még több szivárványt láthatunk az égen
![szivárvány Atmospheric Phenomena Meteorologia Paesaggio 2009 Arc-En-Ciel Pluie RAINBOW Meteorologie EARTH METEOROLOGY France Paysage LANDSCAPE RAIN Terra Terre Pioggia Phenomene Atmospherique Spectrum Gers Midi-Pyrenees Spectre](https://cdn.origo.hu/2023/12/SnLRofxHkJiB6Cy9PQGPyZjR87DgoYB7FyLg8Ib4CqU/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2I4ZmJmZWYzNjBkNzQ3NDJiMzg2ZjYyZDc4ZmEwNjk1.webp)
A szivárvány gyakori légköri optikai jelenség, amely sokszínű félkörként jelenik meg az égen, és amelyet a folyékony vízcseppek fénytörése és visszaverődése hoz létre. Megjelenésének esélye a változó csapadékaránytól, a felhőzettől és egyéb körülményektől, például a nap szögétől, a napszaktól és a talaj magasságától függ.
Bár a szivárvány látszólag jelentéktelen jelenség, kulturálisan nagyra értékeljük, ezért bukkan fel rendszeresen a filmekben, a zenében, a vallásban és a művészetekben.
A Global Environmental Change tudományos folyóiratban publikált tanulmányban a New York-i Egyetem és a Manoa-i Hawaii Egyetem kutatói most arra törekedtek, hogy megértsék, mi történik a szivárvánnyal az éghajlat változásának következtében.
Kutatásuk során létrehozták a szivárványfotók globális adatbázisát,
kidolgozták a szivárvány előfordulásának modelljét, majd a jelenlegi éghajlatra és három jövőbeli éghajlati forgatókönyvre alkalmazták.
Ez az első alkalom, hogy a tudomány az éghajlatváltozás szivárványra gyakorolt hatását tanulmányozza
– mondták a tudósok a ZME Science online tudományos portálnak. – Több mint 7000 ellenőrzött szivárványképet néztünk meg 2004 és 2013 között, a világ minden szegletéből, kivéve az Antarktiszt; ezután megbecsültük annak a valószínűségét, hogy a szivárvány megjelenjen a világ különböző pontjain.
A szakemberek megfigyelték a szivárvány megjelenését a csapadék, a felhőzet és más tényezők várható változásaihoz képest, hogy előre jelezzék a jövőbeli arányokat.
Ahogy arra rámutattak, a jelenség eddig Kenyában, Madagaszkáron, Libériában és Afrika más partvidékein, valamint Közép- és Dél-Amerika hasonló éghajlati övezeteiben volt a leggyakoribb, de a Hawaiihoz hasonló szigeteken is sok szivárvány látható.
A kutatók a globális felmelegedés mértékétől és a jövőbeni népesedési trendek figyelembevételével úgy becsülték, hogy 2100-ra sokunk számára megnő annak esélye, hogy szivárványt lássunk. Konkrétan: a tanulmány eredményei szerint egy átlagember évente 1,9-4,0 nappal több szivárványt láthat majd. Ez persze régiónként változó lehet.