Szembement a korabeli hitvilággal ez a díszes mozaikgyűjtemény
![mozaik](https://cdn.origo.hu/2023/12/HDWQr_RPeq7tRU_Nb6FrUkz3KdXjYygB9GIB5FYSSV0/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzU2ODJjMTE2NmFiZjQ4M2JiNTkzMWVlZjFlNDg2ZGIx.webp)
A szakemberek szerint az építmény egykor valószínűleg egy templom vagy bazilika lehetett, amire a mozaikpadlóban felfedezett madár- és állatábrázolások, valamint szőlőfonatok, továbbá az építéshez felhasznált magas presztízsű anyagok, a márvány és a bitumenes kövek utalnak, írja a HeritageDaily online tudományos portál.
A főhajó nagyrészt megmaradt, és a szomszédos imahelyen egy három méter hosszú, görög nyelvű feliratot is találtak a kutatók, amely a templomnak adományozó „Georgios" és „Nonus" emlékét őrzi.
Krisztus után Levantét egy arab sereg szállta meg ʿUmar ibn al-Khaṭṭṭāb parancsnoksága alatt, és a Rashidun Kalifátus Bilad al-Sham tartománya lett. A bizánci uralom összeomlását követően a templomot a korai muszlim korszakban is használták. Ez a szakemberek szerint azért meglepő, mivel az iszlám tiltotta a személyeket ábrázoló képek vallási ikonként való megjelenítését.
Ennek a doktrínának köszönhetően a muszlim uralkodók gyakran gyakoroltak ikonoklasztikát, és megrongálták vagy megsemmisítették a vallási képeket és építményeket.
Úgy tűnik, a templom túlélte a 749-es nagy galileai földrengést is, amely nagyrészt elpusztította Tiberias, Beit She'an, Pella, Gadara és Hipposz városát, azonban néhány évvel később így is elhagyták az épületet, és a bejáratot rejtélyes módon elzárták.
A polgári közigazgatás a felfedezést követően azt tervezi, hogy lemásolja a mozaikot, hogy azt kiállítsák a „Jó Szamaritánusok" múzeumi helyszínén.