A kutyák épp úgy tudnak aggódni, mint a gazdáik
![kutya, szorongás, félelem](https://cdn.origo.hu/2023/12/m6pu47eCRMkiNSegu51fzCU1sa7Rv5lQ08ndlapQz3Y/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2FlZmI0NjJjMzEzNjQ5NGE4NmVhMTJjMWIyN2JiMGIy.webp)
A PLOS One tudományos szaklapban nemrég megjelent tanulmány a szorongó és nem szorongó kutyák agyműködését vizsgálta, amely a szakemberek szerint összefüggésbe hozható a viselkedéssel.
A belgiumi Genti Egyetem kutatócsoportja megállapította, hogy szorongó kutyabarátaink agyában nemcsak mérhető különbségek vannak a szorongásukkal összefüggésben, hanem ezek a különbségek hasonlóak a szorongásos betegségben szenvedő embereknél tapasztaltakkal.
Az embereknél előforduló szorongásos rendellenességek változatosak és több fő típusba sorolhatók
– mutatott rá Melissa Starling, a Sydney-i Egyetem posztdoktori kutatója a ScienceAlert online tudományos portálnak. – Összességében magas szintű félelmet, érzelmi érzékenységet és negatív elvárásokat jelentenek.
Hozzátette: ezekkel a rendellenességekkel nehéz együtt élni, és néha nehéz kezelni is őket; részben azért, mert a szorongás jelensége igencsak változatos és összetett.
A kutatók szerint az állatok szorongásának kutatása segíthet megérteni, hogy mi okozza azt, amivel javítani lehet mind az emberek, mind az állatok kezelését.
Az új tanulmány célja az volt, hogy megvizsgálja azokat a lehetséges agyi pályákat, amelyek kutyáknál a szorongással kapcsolatosak. Ennek megértése egyrészt javíthatja a szorongás kezelését az állatgyógyászatban, másrészt hasonlóságokat fedhet fel arról, amit az emberi szorongásról tudunk.
Ahogy arra a szakemberek emlékeztettek, a szorongás a félelem, a rettegés és a nyugtalanság érzése, ami többek között izzadságot, nyugtalanságot és feszülést, valamint szapora szívverést okozhat. Mindez azonban úgymond normális reakció lehet a stresszre. Például könnyen szoronghatunk amikor nehéz munkahelyi problémával szembesülünk, egy teszt elvégzése vagy fontos döntés meghozatala előtt. A szorongás azonban adhat egyfajta energialöketet is vagy segíthet összpontosítani. A szorongásos zavarokkal küzdő embereknél (és állatoknál) azonban a félelem nem átmeneti, hanem maradandó is lehet.
A tudósok szorongó és nem szorongó kutyákat toboroztak, hogy az agyukat funkcionális mágneses rezonancia képalkotó (fMRI) vizsgálattal nézzék meg, amelyhez általános érzéstelenítésben részesítették őket.
A kutyák gazdái kérdőíveket is kitöltöttek kedvenceik viselkedéséről.
A kutatók adatelemzést és az agyműködés modellezését végezték, az agy azon régióira összpontosítva, amelyek valószínűleg a szorongással kapcsolatos különbségeket mutatnak.
Az állati és emberi szorongással kapcsolatos korábbi kutatások alapján a csoport ezeket az agyi régiókat „szorongásos áramkörnek" nevezte el.
Ezután azt elemezték, hogy vannak-e különbségek a szorongó és nem szorongó kutyák agyműködése között, és hogy ezek valóban összefügghetnek-e a szorongó viselkedéssel. Végül jelentős különbségeket találtak a szorongó és a nem szorongó kutyák között.
A fő különbségek a „szorongásos áramkörön" belüli kommunikációs útvonalakban és a kapcsolatok erősségében mutatkoztak
– mutatott rá Melissa Starling. – Ezek a különbségek a felmérésekben bizonyos viselkedések magasabb pontszámaihoz is kapcsolódnak.
Az aggódó kutyák amigdalája (az agynak a félelem feldolgozásával kapcsolatos területe) például különösen tevékeny volt, ami arra utal, hogy sok tapasztalatot szereztek a félelemmel kapcsolatban; ez nagyban hasonlít az emberi tanulmányok eredményeihez.
A viselkedési felmérésekben a szorongó kutyák gazdái tényleg fokozott félelmet észleltek az ismeretlen emberektől és kutyáktól.
A szakemberek azonban a szorongó kutyáknál kevésbé hatékony kapcsolatokat találtak, mégpedig a tanulás és az információfeldolgozás szempontjából fontos két agyterület között. Úgy vélik, ez adhat magyarázatot arra, hogy a vizsgálatban részt vevő szorongó kutyák gazdái miért számoltak be kutyájuk alacsonyabb képezhetőségéről.
Az agy rendkívül összetett biológiai számítógép, és az erről alkotott képünk és megértésünk korántsem teljeskörű. Ahogy arra a kutatók rámutatta, mint ilyen, ezt a tanulmányt óvatosan kell értelmezni.
A minta mérete például nem volt elég nagy vagy változatos ahhoz, hogy reprezentálhassa a teljes kutyapopulációt, miközben az eredményekre a kutyák nevelési, elhelyezési és gondozási módja is hatással lehetett. Ezenkívül négylábú barátaink nem voltak ébren a vizsgálatok alatt, ami szintén befolyásolhatta a következtetések és eredmények egy részét.
tanulmány azonban erős bizonyítékot szolgáltat arra, hogy a szorongó kutyák agya mérhetően eltér a nem szorongó kutyákéhoz képest.
A témában végzett kutatásunk azt nem tudja megmondani, hogy az agyban bekövetkezett változások okozták-e a szorongást vagy fordítva
– emelte ki Melissa Starling. – Az állatok aggódó viselkedése azonban láthatóan, minden bizonnyal valós.
Ahogy arra a szakemberek rávilágítottak, szorongó legjobb barátaink egyértelmű érdeke, hogy tisztában legyünk azzal, hogy az agyuk mindent másképp dolgozza fel körülöttük az ingereket, mint a „normális" kutyáké. Ez azonban megnehezítheti számukra, hogy megtanuljanak változtatni a viselkedésükön, és az is előfordulhat, hogy túlzottan félnek vagy könnyen felizgatják magukat.
Ezek a tünetek szerencsére kezelhetők, többek között gyógyszeres terápiával.
Az ehhez hasonló kutatások emellett a szorongással küzdő kutyák gyógyszeres kezelésének finomabbá tételéhez vezethetnek, hogy azok boldogabb és a változó körülményekhez jobban alkalmazkodó életet élhessenek.
A tudósok végül kiemelik: ha van egy kutyánk van, akikről úgy gondoljuk, hogy szorongó lehet, akkor mindenképpen beszélnünk kell egy, az ebek viselkedésére szakosodott képzettséggel rendelkező, speciális állatorvossal.