A vak barlangi halak fején bizarr ízlelőbimbók nőnek
![A vak barlangi halak furcsa ízlelőbimbókat növesztenek a fejükön ahogy öregszenek](https://cdn.origo.hu/2024/08/_Kc5KNvClpjQEjxRrjpXPDYYDL5HUyW1ePtn7WK1W8w/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzY4YTY3OTY3ZGIzYTRjNTk4Njk4OWI5MDQ0Y2ZmMWJj.webp)
A Communications Biology folyóiratban publikált, új amerikai tanulmány szerint nem ez az egyetlen furcsa átalakulás, amit egy növekvő barlangi hal átélhet. Születésükkor az ízlelőbimbóik hasonlítanak a felszínen élő rokonaikéhoz, de
hamarosan további kinövések kezdenek megjelenni a testük több helyén, többek között a fejen és az állon.
A vak barlangi halak jellegzetes megjelenésük ellenére nem különálló faj. A mexikói tetra (Astyanax mexicanus) közé sorolják őket, a közeli patakokban és folyókban a felszínen élő közeli rokonaikkal együtt. A sápadt, szem nélküli barlangi halaktól eltérően a felszíni társaiknak ezüstös pikkelyeik és nagy, kerek szemük van. Genetikailag azonban hasonlóak maradnak, könnyen kereszteződnek és termékeny utódokat hoznak létre.
A regresszió, például a látás és a pigmentáció elvesztése jól tanulmányozott jelenség, de a konstruktív jellemzők biológiai alapjait kevésbé ismerjük
– mondta Joshua Gross, a Cincinnati Egyetem biológusa a ScienceAlert online tudományos portálnak.
A tudósok először az 1960-as években számoltak be a vak barlangi halak fején és állán található extra ízlelőbimbókról, de ezt a kezdeti felfedezést nem követte a jelenséget lehetővé tevő genetikai vagy fejlődési mechanizmusok további tanulmányozása.
Az új tanulmánytól a szakemberek azt remélték, hogy feltárhatják, mikor jelennek meg az extra ízlelőbimbók hogy a barlangi halak testén.
Két különálló populációra összpontosítottak, ahol a barlangi halak ismert populációi élnek:
Megfigyeléseik azt mutatták, hogy az állatok életének első négy hónapjában alig volt különbség a felszíni és a barlangi halak ízlelőbimbói között, majd utóbbiaknál körülbelül öt hónapos korban jelentős változás következett be. Ekkor ízlelőbimbóik mind számukban, mind eloszlásukban növekedni kezdtek, és a szájon túl a fejre és az állra is kiterjedtek. Ez a folyamat a felnőttkorban is folytatódott, és néhány hal esetében az ízlelőbimbók száma tizennyolc hónapos kor után tovább növekedett.
Ezek a barlangi halak tizennyolc hónapnál tovább élnek a vadonban és fogságban is, ezért feltételezhető, hogy az öregedésük során folytatódik az ízlelőbimbók felhalmozódása a fejükön. A tanulmány amellett, hogy fényt derít ezekre a titokzatos halakra, szélesebb körű betekintést nyújt az evolúció és az érzékszervek fejlődésébe
– magyarázta Daniel Berning, a Cincinnati Egyetem biológusa hozzátéve, hogy ez a tanulmány utat nyitott az ízlelőbimbók és az ízlelés fejlődésével kapcsolatos jövőbeli kutatások előtt.
A tudósok szerint a több ízlelőbimbó erőteljesebb ízérzékelést biztosít a barlangi halaknak, ami valószínűleg adaptív, de még mindig sok a kérdés ezzel kapcsolatban.