Darth Vader nem lát ki a saját sisakjából
![Star Wars látogatás a sivatagban](https://cdn.origo.hu/2023/12/JQa6_GDhgNMA2R6LKUBbZs3Q_DErWXrsb3u-kUgHC2c/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzk0YTI1ZWNjMmVhYjQxMTQ4NThjYzFiZjQ2YmZjYzA0.webp)
A tuniszi reptéren a helyi járatok esetében elég egyértelműen jelzik, hogy melyik gépnek mi az úti célja. Egyszerűen ráfestik a gép oldalára a város nevét. Mikor május elsején este, háromórás késés után a reptéri busz már közeledett a leharcolt Boeinghez az utasokkal, többen is megnyugodtak, hogy a megfelelő gép áll előttük, az oldalán ugyanis a Tozeur felirat díszelgett (volt is ok az aggodalomra, előtte pár perccel ugyanis a busz rossz géphez fordult oda). Mikor azonban valaki ki is mondta a dél-tunéziai kisváros nevét, egy középkorú nő kijavította: „ez a gép Mos Espába megy”.
Ilyen város nincs, soha nem is volt, legalábbis a valóságban. A Star Wars-rajongók nagy részének viszont azonnal leesne, hogy kedvenc filmjük egyik ikonikus helyszínéről van szó: az első részben szereplő sivatagi várost hívják így a Tatooine bolygón. Az igazán hardcore rajongóknak pedig ennél sokkal több is beugrana. A tunéziai Tozeur ugyanis a Star Wars-filmek egyik legfontosabb forgatási helyszíne volt.
Az 1977-ben bemutatott első film, az Új remény nagy részét stúdióban forgatták vagy az Egyesült Államokban. Kivéve a Tatooine bolygó sivatagos jeleneteit, ezeket a szabadban vették fel, és évtizedekkel később, 1997-ben a Baljós Árnyak forgatásakor is visszatértek. A tunéziai díszlet nagy része még most is áll. Igaz, párszor már lerombolta az időjárás, megszállták az agresszív helyi árusok, vagy GPS kell ahhoz, hogy ki lehessen szúrni, melyik sziklára fektette az öreg Obi-Wan Kenobi a fejbe vágott Luke Skywalkert, de sokan még most is eksztázisba kerülnek egy Star Wars-szurdoktól, Beru néniék iglujánál pedig már házasság is köttetett.
„Közel s távol semmi más, csak az iglu, közben az a zene szól, mmmmm…” – idézte fel a holland Emmanuel azt a pillanatot, amikor először látogatta meg a Lars homsteadnek nevezett forgatási helyszínt a sivatag közepén, és még John Williams zenéjét is bekapcsolta a telefonján. Ez az 1977-es film legismertebb helyszíne, Luke Skywalker otthona, amely akkor bukkan fel először, amikor a jawák rá akarják sózni Owen bácsira a két droidot. Luke ki-be mászkál a kis iglu bejáratán, Beru néni pedig egy lyukba vájt, süllyesztett udvarról kiabál neki.
Valójában az iglu és a lukba vájt odúk több száz kilométerre vannak egymástól. Tozeurhoz csak az előbbi esik közel, a várostól délre fekvő, kiszáradt sóstó medrében áll, jó félórás kocsikázásra. Kívülről takaros, belül azonban nem Luke high-tech szobája, hanem egy szétmálló faépítmény fogadja a látogatót. De még így is sokkal jobban néz ki, mint pár évvel ezelőtt, amikor a szétesés határán állt.
Nehéz dolga volt Lucaséknak
„Pont ez az, amit keresünk” – mondta George Lucas még a hetvenes években, amikor az eredeti Star Wars-film jeleneteihez kereste a forgatási helyszíneket, és az egyik designer megmutatta neki a Tunéziában készített fényképeit. Erről maga a rendező mesélt a film audiokommentárjában.
A forgatás azonban nem ment könnyen. Rögtön az első nap eleredt az eső, ötven év után először. A sártól napokig nem tudtak dolgozni, a felszerelést szállító kamionok elakadtak, sőt még azok a katonai járművek is, amelyeknek az ő elakadt kamionjaikat kellett volna kihúzni a sárból. Utána pedig 37 fokos meleg lett, amely megviselte a nehéz jelmezeket viselő stábtagokat. „Majd meghaltam a hőségtől” – mondta Peter Diamond kaszkadőr, aki a buckalakókat alakította köpenyben és maszkban.
A kis iglu története kalandos. Az 1976-os forgatás után szétszedték, a 2002-es A klónok támadása előtt azonban újra összerakták, és ekkor már állva hagyták a forgatás után is. Az évek során viszont teljesen lepusztult, ami nem is csoda, tekintve, hogy egy kiszáradt, de időnként azért kevés vízzel megtelő tó közepén áll. Ebben az állapotban talált rá 2010-ben az angol Mark Cox és társasága.
Cox régi Star Wars-rajongó, és látni akarta Luke igluját. Sőt, ha már ott volt, meg is esküdött a barátnőjével egy kisebb szertartás keretében. „Az ő ötlete volt, micsoda feleségem van!” – mondta az Origónak nevetve. Az iglu állapotában azonban csalódott, szerinte szörnyen nézett ki. Ezért a barátaival elhatározták, hogy gyűjtést szerveznek, és felújítják a díszletet. A Facebookon keresztül pár hónap alatt összegyűlt 10 ezer dollár, ebből öt napon keresztül renováltak. Még Beru néni süllyesztett lakásának a kráterét is kiásták, pont úgy, ahogy a filmben is volt (alatta persze most sincs semmi). „Így a gyerekeimet is elhozhatom egyszer ide” – mondta Cox. Addig sem unatkozik, most például a Luke Skywalker-bábuját hozta magával, és azt fotózta az iglunál.
Cox koránt sincs egyedül a Star Wars-őrületével. Ott van például Abdu, a tunéziai Star Wars-klub vezetője és 22 német, egy belga, egy holland és egy norvég társa, akik a május elsejei héten végigjárták a tunéziai helyszíneket a Star Wars-jelmezeikben. Velük pénteken a Sidi Bouhel kanyonban lehetett találkozni, ahol rohamosztagosnak, Boba Fettnek és birodalmi tisztnek öltözve fotózták egymást. Ebben a kanyonban Lucasék több jelenetet is felvettek. Itt rabolják el a jawák R2D2-t, és itt menti meg Obi-wan Luke-ot a buckalakóktól.
Egy hétköznapi ember számára azonban ezek a helyek lényegében felismerhetetlenek. Kétféleképpen lehet beazonosítani őket. Az első, ha megvannak a pontos GPS-koordináták, és egy készülékkel odanavigálunk. De ilyenkor sem árt magunkkal vinni egy iPaden a filmet, hogy meg tudjuk lesni, melyik szikla van a filmben, és melyik nincs. A másik, ha valaki olyasvalakivel megyünk, mint Abdu vagy Emmanuel, akik már kívülről fújják, hogy mi hol van. A német rajongók magabiztosan járták végig a kanyont, pontosan tudták, hol van az a szikla, amelyre Obi-Wan fekteti az eszméletlen Luke-ot, vagy hol dől el R2D2. Mint kiderült, a legtöbben nem először jártak itt, Emmanuelnek például ez a negyedik útja, legutóbb épp egy hónapja volt, bár akkor a szintén a közelben forgatott Indiana Jones miatt jött.
„Nagyon jó történet” – mondta fellelkesülve, amikor arról kérdeztük, hogy miért szereti ennyire a Star Warst. És ezzel még azok közé a rajongók közé tartozott, akik egyáltalán szavakba tudták önteni, miért olyan jó a saga. A legtöbben csak egy elnyújtott ááá-val reagáltak a kérdésre, ezzel jelezve, hogy nem tudják, mit lehetne nem szeretni a Csillagok háborújá-n. Kicsit mélyebben belemenve azonban mindenki a gyermekkorával magyarázta a filmek szeretetét. Coxéknak ez volt az első videokazettájuk. Emmanuel nyolcévesen látta először, az űrhajók miatt szeretett bele. Aztán hosszú ideig nem foglakozott vele, de egyszer újra megnézte, és megint gyereknek érezte magát. „Minden évben újra kell nézni legalább egyszer, ez olyan különleges dolog” – mondta egy német. És jobb, ha az ember egyedül nézi, tette hozzá.
A rajongók körében a birodalmi rohamosztagos egyenruha volt e legnépszerűbb, legalábbis ebben feszítettek a legtöbben (hozzá kell tenni, hogy ezt a legkönnyebb beszerezni). Pedig a fehér sisakos katonaruha nem olcsó mulatság, az egyik német azt mondta, 800–1000 euró között van az ára. Ebbe viszont már beletartozik a fegyver is, ami alumíniumból van, és olyan extrák is, mint például a sisakba épített hűsítő ventilátor. Hátulütője így is van elég, például az, hogy egy nagy dobozban kell szállítani, a baráti háton veregetést mellőzni kell benne, éjszaka pedig semmit sem lehet látni a sisakon keresztül, így a viselőjének vagy le kell vennie, vagy egy másik embernek kell karon fogva kísérnie. Ez a hatalmas Darth Vader nagyúr esetében nagyon komikusan nézett ki este, főleg, hogy pont a jedi lovagnak öltözött társa vezette kézen fogva.
A német rajongók nem véletlenül járták be a helyszíneket jelmezekben, az volt a céljuk, hogy felhívják a figyelmet a díszletek cudar állapotára, elsősorban az Ong Jmelben lévő Mos Espára. A nem létező város nagyon is valóságos díszletei ugyanis még mindig állnak Tozeur szomszédságában, és itt nem csupán egyetlen igluról van szó, hanem egy kisebb falunyi fából és műanyagból felhúzott építményről.
A díszletet még az 1999-es Baljós Árnyak-hoz építették, Liam Neeson is forgatott benne, itt található például Wattoo boltja is. Jó 15 percnyi autóútnyira van a legközelebbi településtől, Tunézia amúgy legmélyebb pontján, a homokdűnék között. Ez lett a veszte is, a szél ugyanis idővel elkezdte behordani a homokot a díszletfaluba, az évek során pedig olyan is előfordult már, hogy egyes épületeket teljesen elborított a homok.
Ottjártunkkor nem volt ennyire szörnyű a helyzet, az azonban már első ránézésre látszott, hogy nem csak a rajongóknak fontos az egykori Star Wars-díszlet. A fából készült párologtatótornyok és különféle formájú házak között helyi árusok strázsálnak mindenféle bizsukkal, és azonnal lecsapnak a külföldiekre, amint a közelükbe érnek. „Good price” – mondják. Star Wars-relikviák helyett azonban csak helyi kulcstartókat és házi készítésű nyakláncokat árulnak, a filmhez kapcsolódó tárgyak árusítása ugyanis szerzői jogok miatt tilos, és valószínűleg beszerezniük is nehezebb lenne, mint az úton-útfélen árult sivatagi rózsát.
A helyi turizmusnak jól jönnek a látványos és mindenki által ismert Star Wars-díszletek. Egy tozeuri árus meg is jegyezte, hogy a környéken nincs más, csak az óváros, a délen fekvő oázis meg a Star Wars. A turisták pedig soha nem mulasztanak el fejkendőt vásárolni nála, mielőtt egy idegenvezető kiviszi őket a sivataga, Mos Espába, ahol, ha nem elég szemfülesek, rögtön lerohanja őket pár fiatal, hogy egy-egy dénárért rájuk sózzon egy tevefogat. Meglógni pedig nehéz előlük, ugyanis kitartóak.
Úgy beszélsz, mint egy tatooine-i
A Star Wars-saga több dolgot is köszönhet a tunéziai forgatási helyszínnek. Mindenekelőtt magának a bolygónak, a Tatooine-nak a nevét. Ez ugyanis egy a valóságban is létező dél-tunéziai terület neve. Állítólag még a több nyelv összekeveredéséből létrejött tunéziai nyelv is onnan származik, de ma már inkább csak a helyi szlengben használják. Ha ugyanis valaki valamilyen zagyvaságot mond, arra azt mondják, úgy beszélsz, mint egy tatooine-i. Lucas eredetileg Utapaunak akarta hívni Luke Skywalker otthonát, de annyira megtetszett neki a Tatooine név, hogy átkeresztelte (az Utapau pedig végül a harmadik rész egyik bolygójának a neve lett).
A másik dolgot az öszvéreknek köszönhették. Ezek az állatok szállították a kamerákat a sivatagi forgatási helyszínekre, és úgy esett, hogy a hangmérnökök rögzítették az ő hangjukat is. „Ki tudja, mire lesz jó?” – mondták. Végül az állatok hangját használták fel a buckalakók üvöltésének kikeveréséhez.
A Star Wars-ban meglátta a lehetőséget a tunéziai turisztikai minisztérium is, amelynek égető szüksége van a látványosságokra, a 2011-es tunéziai forradalom hírére ugyanis visszaesett az ország gazdaságának jelentős hányadát kitevő turizmus. Így nem csoda, hogy Abdut és a német rajongókat is a turisztikai hivatal emberei kísérték (sőt, az Origo is a tunéziai turisztikai hivatal meghívására látogatott el az országba, tucatnyi másik újságíróval együtt).
Egyelőre nem tudni, hogy mi lesz a látványos Mos Espa-i díszlet sorsa, sikerül-e felújítani, vagy tényleg ellepi a homok. A több száz kilométerrel arrébb fekvő Matmatában azonban már látszik, hogy csak és kizárólag a Star Wars-ra nem érdemes turizmust építeni. A hegyekben lévő kis berber faluban áll Luke Skywalker otthonának másik része, Beru néniék földbe süllyesztett lakása. A mélyen a földbe vájt lakás, azaz a troglodita a berber népcsoport tradicionális építészete, ez a hetvenes években megtetszett George Lucasnak, ezért forgatták le ott Luke otthonának belső jeleneteit, például azt, amikor Owen bácsi és Luke azon veszekszik ebéd közben, hogy Luke elmehet-e főiskolára.
A Star Wars sikere után sokan voltak kíváncsiak a matmatai trogloditára, a tulajdonosok ezért úgy döntöttek, hogy szállodát csinálnak belőle. Ez a gyakorlatban azt jelentette, hogy pár lakásba betettek pár ágyat, és kialakították az ebédlőt, meg a mellékhelyiséget. Többcsillagos kényelemre ne számítson senki, a hangulat azonban garantált, és elsősorban nem is a Star Wars, hanem a különleges építészeti stílus miatt.
„A nyolcvanas években rengetegen voltak” – mondta az Origónak nosztalgiával a hotel vezetője, Abdul. Azt azonban már akkor megállapították, hogy nem a Star Wars-rajongók, hanem a szafarizó turisták azok, akik éjszakára is maradnak. A kétezres évektől viszont már ők se. Abdul szerint mostanság már alig van vendégük, szafarikból egyre kevesebb van, nekik pedig már a troglodita festésére sincs pénzük, csak az, amit a turisztikai hivataltól kapnak.
A matmatai hotel ottjártunkkor is kongott az ürességtől, pedig a helyiek láthatóan mindent megtettek, hogy a Star Wars-rajongók kedvében járjanak. A falat hatalmas Darth Vader-kép díszíti, és relikviákból sincs hiány a Star Wars-kártyagyűjteménytől kezdve a dedikált fotóig. A vendégek vehetnek egy kólát a bárban, majd leülhetnek meginni ahhoz az asztalhoz, ahol Luke Skywalker veszekedett Owen bácsival.
Ha pedig valaki nem emlékezne a jelenetre, a kocsmáros készségesen segít. Angolul ugyan csak annyit tud mondani, hogy „Star Wars, George Lucas, here”, de tüstént előhozza a saját maga gyűjtötte újságcikkeket a Star Wars-filmekről, amelyekkel teleragasztott egy kopott mappát. Majd bekapcsol egy ósdi Sony tévét, és elindítja a filmet. Persze azonnal Beru néniék matmatai jelenetéhez tekerve.