Ha tart a szintemelkedőktől, ezt a túrát önnek találták ki - képek
![Sümeg kéktúra](https://cdn.origo.hu/2023/12/2L4IUQaPePZifdQ_Pn9a0vl30PhgJExFiv4l57cw3wQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2MyNjQyMGJhMzkxNTQ3ODY4Njk1MWIyMjE5YmYyYzU3.webp)
Hosszúperesztegre eljutni nem egyszerű, mi legalábbis nem találtunk számunkra jó időpontot a buszozáshoz. Szállást is csak a Szajki-tavaknál tudtunk foglalni, ami pár kilométerre található Hosszúperesztegtől. Az előző túránkon ráadásul egy kutya is csatlakozott a csapathoz (jelenleg távolsági buszra csak egy kutya mehet fel buszonként, ami előre nehezen kiszámítható).
Így nem maradt más megoldás, mint két kocsival megoldani a hétvégét.
Miután péntek este átaraszoltunk a budapesti dugón, este nyolcra már a szállásunkon voltunk. A kályhában pattogó tűznél szenderedtünk álomra.
Másnap korán keltünk, és a kocsikat a túra két végpontjára szállítottuk. Viszonylag kellemes időben vágtunk neki az első napi szakasznak. Ezen a két napon egyébként csak Hosszúperesztegen volt nyitva bolt, így
érdemes felkészülni némi elemózsiával.
Pár kilométer megtétele után már a Szajki-tavak mellett sétáltunk, ami így télen nagyon nyugodt csendes arcát mutatta.
Az alábbi képre kattintva galéria nyílik!
A horgászparadicsomnak tűnő helyen a melegebb hónapokban valószínűleg jóval többen fordulnak meg, hiszen még éttermet is láttunk, ami most nem volt nyitva. A Csörgető-patak felduzzasztásával létrejövő tórendszer ideális elbújni a világ elől, hiszen nagyon csendes. Ez egyébként a kéktúrának erre a szakaszára is érvényes, leszámítva a Sümeg előtti részt.
Ennek megfelelően többször is láttunk hatalmas szarvasokat az erdőben (egyet sajnos elütve a közúton), illetve őzeket a szántóföldeken.
A tavakat elhagyva folytattuk bolyongásunkat az erdőben. A kéktúrának nem ez a legváltozatosabb szakasza ez, gyakorlatilag végig rövidebb-hosszabb egyeneseket teljesítünk, vadászlesekkel, rétekkel, nyiladékokkal és erdővel fűszerezve.
Az első nap Ötvösig túráztunk, ami 20 kilométerre volt a starttól. Onnan összeszedve az autókat visszamentünk szálláshelyünkre, ahol bőséges és kiadós meleg leves, másnap reggel pedig meleg reggeli várt szállásadónk jóvoltából.
Az este szintén nagy nyugalomban telt, másnap pedig onnan folytattuk, ahol abbahagytuk.
Se a terepviszonyok, se az utak egyenessége nem változott, talán csak többet mentünk nyílt szakaszon.
Kisvásárhelyen még egy sümegi ismerős is csatlakozott az utolsó pár kilométerhez, ami igazából nem túl szép. Sőt, az utolsó kilométerek az út mellett vezetnek, amelyen ugyan most nem volt nagy forgalom, de egy jó szombat délelőtti bevásárlós időszakban nem szívesen teljesíteném ezt a részt.
Sümegen az egyébként nagyon csinos kis vasútállomáson bekerültek az utolsó pecsétek is a füzetbe, ami számunkra lezárta a kéktúra nyugat-magyarországi részét. Már csak a Mátrában van hátra egy rövidebb rész, valamint az Aggtelek utáni szakasz.
Ha valaki Sümegen végez, akkor vétek nem felkapaszkodni a várba
(mi ezt már megtettük korábban, így egy cukrászdában zártuk a napot). A sümegi vár az egyik legszebb, épen maradt középkori várerőd hazánkban. Három részből áll (külső, belső és fellegvár), és számos kiállításnak is otthont ad. A nyitvatartásról itt is érdemes előre tájékozódni, idegenvezetés előzetes bejelentkezés alapján lehetséges. Ha van még időnk, a püspöki palotát, a Kisfaludy-emlékházat, és a sümegi Afrikánumot is illesszük be a látnivalók közé.
Az alábbi képre kattintva galéria nyílik!
A két nap alatt 35 túrakilométert teljesítettünk. A szintemelkedés gyakorlatilag elhanyagolható, így ha valaki épp most kezdene az Országos Kéktúra teljesítésébe, és nem túl edzett, ezen a részen érdemes belevágni (akár Sárvártól indítva),
a második szakasz ugyanis a leghosszabb síkvidéki rész az egész kéktúrán.
Kellemetlenséget csupán a Sümegre bevezető betonút tartogathat, főleg nagy forgalom esetén.