És, hogy ki ez a designer-cuccba bújt sátánfajzat, akire a cím utal? Nem más, mint Meryl Streep, azaz Miranda, egy menő New York-i divatlap kőkemény főszerkesztője, aki általában reggelire megeszik egy-egy új asszisztenst. Aztán egy nap minden megváltozik, amikor beesik a szerkesztőségbe a főiskoláról frissen kikerült, az élet és a divat dolgaiban teljes mértékben tájékozatlan Andy, és Miranda hirtelen ötlettől vezérelve felveszi őt az éppen megüresedett asszisztensi pozícióba. Andyt Anne Hathaway alakítja, akit nem is olyan régen még Neveletlen hercegnő-ként láthattunk mielőtt a Brokeback Mountain-ban hozzáment volna Jake Gyllenhaalhoz.
A lány eleinte megpróbál belesimulni a számára teljesen idegen közegbe, aztán rájön, hogy nem feltétlenül ez az, amire vágyik. Ezt az utat persze nagyon sok humorral körítve mutatja be a film, amelyhez a mellékszereplők is derekasan hozzájárulnak: Stanley Tucci a magazin egyik dörzsölt, és kegyetlenül precíz ízléssel rendelkező munkatársát alakítja, az angol Emily Blunt (a Szerelmem nyara élénk képzelőerővel megáldott főhősnője) pedig Miranda első asszisztensét játssza, aki számára Andy csak csúnya folt a szerkesztőség makulátlan ruháján.
Meryl Streep szokás szerint elemében van, és lubickol a fehérhajú, tűsarkús "Szörnyella De Frász" szerepében, amely talán még jobban is áll neki, mint a domináns pszichológusnő figurája, akit legutóbb alakított a tavalyi Első a szerelem-ben.
A filmet David Frankel rendezte, akinek ez a második nagyjátékfilmje a '95-ös Miami rapszódia után, és aki valószínűleg tökéletesen felkészült erre a feladatra, amikor a Szex és New York igencsak hasonló világban mozgó figuráit rendezte az HBO-nak.