Az éhezők diadala - Toyota Corolla Trek 1.8 Hybrid teszt
![Toyota Corolla Trek teszt (2021)](https://cdn.origo.hu/2023/12/eaWC3KIYoh--MnzJSIHLsOY-lWXMFjDB3a-xjc7CiQA/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2Q0MmI4NzBhZDRjYzQ0ZmViNDc3ZmM5NzIwNzFhN2Rh.webp)
Európában általában a VW Golf és legendás elődje, a Bogár jut az emberek eszébe, ha a legnagyobb darabszámban eladott autóról esik szó. Pedig a lista legtetején bizony nem Volkswagen áll, és még csak nem is az Amerikában évtizedek óta hallatlanul népszerű Ford F pickup-széria, hanem a Toyota Corolla, amely 1966-os megjelenése óta már közel 45 millió példányban került az utakra. Ráadásul nem csak az eladási számokban, hanem a különböző megbízhatósági és elégedettségi felmérésekben is rendre az élen, vagy legalábbis a legjobbak között végez.
A tizenkettedik generáció 2018-ban mutatkozott be, és talán rendszeres olvasóink számára sem ismeretlen az autó, mivel korábban egy ötajtós változat tesztjében mutattuk be az egyik fő újdonságnak számító nagyobbik és 184 lóerős rendszerteljesítményű hibrid hajtást. Ezúttal a Magyarországon is jóval népszerűbb és praktikusabb kombi karosszériával vendégeskedett nálunk a Toyota, mégpedig a normál (vagyis kisebb teljesítményű) hibrid rendszerrel. Különlegességét a Trek kivitel adta, amely egyedi kiegészítőkkel követi az Allroad és Outback stílusú terepkombi-iskolát.
Sokáig a Corollák a rendkívüli megbízhatóság mellé rendkívül unalmas, semmitmondó külső-belső dizájnt tudtak párosítani,
ám mostanra már a Toyota is belátta, hogy muszáj némi karaktert, életet adni a kifinomult műszaki tartalom köré. Az előző generációnál már látszott némi hajlandóság erre, a mostani széria pedig már valóban láthatóvá vált az utcaképben (mellesleg idehaza is jól szerepel az eladási listákon). Az előd ötajtós és a kombi változatainál használt Auris nevet is eldobták a japánok, most már újra egységesen Corolla név alatt futnak a lépcsőshátúval együtt – egyesült a család.
Érdemes megjegyezni a dizájn kapcsán, hogy a szedán változat láthatóan konzervatívabb, visszafogottabb megjelenést kapott, de nincs is ezzel semmi probléma. Az ötajtós és a kombi esetén jobban szabadon engedték magukat a formatervezők. Szemből mutatja talán legkarakteresebb arcát a Corolla, a Lexusokra hajazó „Alien pofa" rejti a hűtőrácsot, ehhez pedig egy érdekes formájú fényszórót párosítottak. A Trek változat esetén a fényezetlen fekete és ezüst betétek tesznek hozzá a részletekhez, a kiugró alsó áll folytatásban helyezkednek el a ködfényszórók.
Oldalt is folytatódnak a műanyagok, a SUV-okat idézően a kerékíveket és a teljes küszöböt is beburkolták, utóbbi szintén kapott némi ezüstöt is. Csinosak az egyedi, 17 colos felnik, mindehhez pedig jól passzol a tesztautó „terepzöld" fényezése, persze más szín is kérhető. Ami talán kevésbé látszik, hogy két centivel megemelték a futóművet, ezáltal a hasmagasságot is. Még véletlenül sem lett terepjáró ettől, hiszen összkerékhajtás még felárért sem rendelhető, ám a fekvőrendőrök, padkák és a különféle úthibák leküzdésében jól jöhet ez a kis plusz.
Profilból tisztességes kombi forma rajzolódik ki előttünk, csupán egyetlen, egészen enyhe él fut végig a lemezeken, még krómot sem találunk sehol. Hátul az elsők formájára rímelő lámpákon felül a lökhárítóból induló és a csomagtérajtón végződő él emelhető ki. No és persze a Trek sajátjának számító alsó betét, ami itt is kapott egy ezüst részt.
Pozitívum, hogy nem erőltették a kamu kipufogóvéget, a cső diszkréten és szerényen elbújik a lökhárító mögött.
A beltérben is észrevehető ugrás történt az elődhöz képest, viszont a sofőr és az első utas nem árt, ha odafigyel a térdére a ki-beszálláskor, ugyanis a műszerfal alsó része erősen benyúlik, és könnyen fájdalmas emlék lehet belőle. Ezt leküzdve azonban kulturált látvány fogad minket. A műszerfal sokat javult az elődhöz képest, nemcsak formaterv, hanem anyagminőség terén is. Nagy részét puha anyagok borítják, az utas előtti rész bőrhatású, varrott díszítésű, a Trek változathoz járó fahatású betét viszont elég gagyi, de mivel csak egy vékony csíkot használtak belőle, nem ordítóan zavaró.
Öröm az önálló klímapanel, a nyolcas Golffal és társaival ellentétben itt nem vonja el a vezető figyelmét az útról egy olyan egyszerű művelet, mint a hőfok vagy a befúvási irány megváltoztatása. Minden másra pedig ott van az elég otrombán odabiggyesztett érintőkijelző. A fedélzeti rendszer még mindig nem erőssége a japánoknak, a Corolla szoftvere grafikailag a Windows 98 szintjén van, ám a sebessége és a kezelhetősége nem rossz. Beépített navigáció nincs ebben a kivitelben nincs, okostelefon-tükrözés viszont van, szóval ez nem probléma.
A műszeregység ötvözi a hagyományokat és a modern világot, mivel a szélén analóg mutatók sorakoznak, középen pedig egy nagyobb digitális kijelzőn értesülünk az információkról. Kicsit talán túl sokról is, illetve grafikailag itt sem erőltették meg magukat a Toyota mérnökei,
különböző méretű, színű és grafikájú karakterek sorakoznak rajta, a testreszabhatóság pedig elég minimális.
A bajuszkapcsolók és a fűthető kormányon lévő gombok viszont precízen működnek, utóbbiból kissé sok van, de némi tanulás után már könnyen használhatók.
Furcsálltam, hogy a kardánbox eleje nagyon magasra emelkedik, és mivel a legelején találjuk a mobiltelefon-tárolót, jelen esetben vezeték nélküli töltővel, így elég nehéz a készülékünket ott elhelyezni. Itt jutott hely az ülésfűtés kapcsolóknak, ezeket is könnyen akaratlanul működésbe hozhatjuk. Az USB-csatlakozó meg olyannyira rejtve van, hogy napokig meg sem találtam és a könyöklőben lévő másik csatlakozóval próbáltam összekötni a telefonomat, de az csak töltésre való. Ezeket leszámítva az ergonómia alapvetően rendben van az autóban.
Cikkünk folytatódik, kérjük, lapozzon!