Több mint nagy kaland: 125 éves az Opel Autógyár
![125 éves az Opel Autógyár](https://cdn.origo.hu/2024/02/UZ7P2nGXk2RfH1WF1y3Oh818i3udyXb9RqtvKe_SbxQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2QxZDcxMjM1Yzc5MzQzZTViNzc0NzNhMWQ0ZDhiN2Vh.webp)
Wilhelm Opel, a vállalatot alapító Adam Opel fia 1899. január 21-én szerződést kötött Friedrich Lutzmann-nal a nevét viselő autógyár megvásárlásáról. Ezzel megkezdődött az Opel márkájú automobilok gyártása, és vele egy új korszak, amely komoly hatással volt a vállalat fejlődésére, Rüsselsheim városán messze túlmutatóan. A korábban sikeres varrógép- és kerékpárgyártóként ismert Opel új, számára addig ismeretlen üzleti területen próbált szerencsét. Ma már tudjuk, hogy a merész üzleti vállalkozás abszolút sikersztorit írt! Persze nem volt minden zökkenőmentes…
1862-ben kezdődött a sikertörténet, amikor Adam Opel Rüsselsheimben elkészítette első varrógépét, lefektetve ezzel a vállalat alapjait. A cég gyorsan Németország egyik legnagyobb varrógépgyártójává nőtt, Európa számos országába exportált. A kerékpárok gyártásának beindítása újabb kiváló üzleti döntésnek bizonyult, az első velocipéd 1886-ban készült ugyancsak Rüsselsheim-ban; az Opel Németország egyik első bicikligyártója volt. Az 1920-as évekre – az autógyártás felfutásával párhuzamosan – az Opel a világ vezető kerékpárgyárává fejlődött, az alapító fiainak irányításával.
Bár a folyamatos újításokkal dolgozó Adam Opel ismerte az automobilt, sokáig idegenkedett tőlük, mert a kerékpár konkurenciáját látta benne. Nem sokkal halála előtt aztán beadta a derekát, a Rheinischen Gasmotorenfabrik Benz & Cie cégnél rendelt egy Phaeton 4PS-t, a gyár 120. autóját, amelyet aztán 1895. március 14-től kezdve szeptember 8-án bekövetkezett haláláig használt, de a profilváltást már nem érte meg. Fiai voltak azok, akik a kerékpárláz 1890-es években tapasztalható visszaesésével
új területekre próbálták kormányozni a vállalatot: így találtak rá az automobilra.
Fritz és Wilhelm Opel körülnézett az 1897-es Németországi Autószalonon Berlinben, ott találkoztak Friedrich Lutzmannal és az autóival. A lakatosmester Lutzmann már 1894 óta készített automobilokat, így kellő tapasztalattal bírt ezen a területen, az Opel fivéreknek pedig éppen erre volt szükségük. A testvérek meglátogatták Lutzmann Dessau városában működő üzemét, ahol azonnal világossá vált a számukra az autógyártásban rejlő óriási potenciál. Eredetileg együttműködést terveztek, de végül ajánlatot tettek a teljes üzem megvásárlására.
1899. január 21-én Wilhelm Opel és Friedrich Lutzmann aláírta a 116,887 márkáról szóló szerződést, így a gyár mindenestől Opel tulajdonba került. A teljes üzemet, gépeivel és alkalmazottaival együtt Rüsselsheimbe költöztették, Lutzmann pedig az immár Adam Opel Motorfahrzeug-Fabrik néven működő vállalkozás kereskedelmi igazgatójaként dolgozott tovább.
Így az Opel egy csapásra sokévnyi autógyártási tapasztalathoz is hozzájutott,
a kerékpár üzletágból átvett szakemberek Lutzmann vezetésével immár Opel emblémával szerelték össze az autókat egy vadonatúj üzemcsarnokban.
Már 1899-ben megjelentek az első hirdetések, köztük olyan lényegre törő szövegezésűek is, mint “Az Opel gépkocsik a legjobbak”. Egy évvel később már a teherautókat is felvették a kínálatba, és 1901-ben a körbezárt villámos márka már első versenysikerét ünneplette. Néhány évvel a századforduló után piacra dobták az elérhető árú, kifejezetten a dolgozó középosztálynak szánt 4/8 PS-et, amely széles körben ismert lett. Erről a „Doktorwagen” néven emlegetett kétüléses autóról, és az Opel történetének 10 további meghatározó modelljéről korábbi összeállításunkban olvashat bővebben.
A motorok sem maradhattak ki
Adja magát, hogy a kerékpárokat és autókat gyártó vállalkozás motorkerékpárokat is készítsen, erre 1901-ben került sor, ezzel az első német motorkerékpár-gyártók közé tartozik az Opel. A motorizált kétkerekűeknél nem lett átütő a siker, az első világháború alatt szünetelt a termelés, amit 1925-ben azért állítottak le, mert minden helyre és munkásra szükség volt az autómegrendelések teljesítésére. Azonban a család nem hagy fel a motorkerékpárokkal, 1927-ben felvásárolják a csődbe ment Elite-Diamant üzemet, ahol először is futószalagot építenek, amelynek segítségével 1928-ban piacra dobják a világ első, lemezvázas motorkerékpárját, a Motoclubot.
Ennek a hegesztést nélkülöző, csak sajtolással készített vázát nem fényezik, hanem kadmiumos korrózió elleni bevonattal látják el, ez is hozzájárul ahhoz, hogy az akkor megszokott 20 óra helyett mindössze 4 óra alatt elkészül egy-egy példány. Ennek a konstrukciónak a gazdasági válság és az időközben tulajdonosként megjelenő General Motors vetett véget, 1930-ban eladták az Elite-Diamant gyárat. 29 év alatt mintegy 6000 Opel motorkerékpárt építettek.
Mivel a piaci folyamatok alapján gazdasági válságot jósoltak, az Opel család 1929-1932 között több részletben összesen 154 millió Reichsmarkért eladta a céget a General Motorsnak.