Meg fog lepődni, ha elmegy a háziorvosához!
![Karosi Zoltán egy beteget vizsgál az észak-norvégiai Alta városban lévő háziorvosi rendelőjében. rezidens elvándorlás, orvos elvándorlás, egészségügy](https://cdn.origo.hu/2023/12/CsiecYv0AOvJtWwxviKBoVIyb81SH8-WlnidkzJkULM/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzUwZjUwOGFjYmFjNjRjYmFiYzZmMjg0YjZmNTZjOWVj.webp)
Hazánkban pár éven belül olyan alapellátási modell jelenhet meg, amely az egészségmegőrzésre, megelőzésre és gondozásra fókuszál, és mindezt úgy, hogy a háziorvos terhei is csökkennek.
A szakértők ugyanis team-munkában gondolkodnak, olyan integrált ellátások megszervezését tűzték ki célul, amelyekben a páciensek a háziorvosi gondozás során egészség-megőrzési és életmódtanácsokat, kezeléseket is kaphatnának helyben.
- Az emberek életminősége szempontjából nagyon fontos, hogy az alapellátás a megfelelő minőségben nyújtson szolgáltatásokat, és még azokat a lakosokat is sikerüljön motiválni, akik nem járnak háziorvoshoz.
- Tapasztalataink szerint ugyanis sokan elmennek adott esetben egy egészségügyi állapotfelmérésre, ahol
gyakran kiderül, hogy valamilyen, eddig tünetek híján számukra nem ismert egészségügyi problémájuk van,
vagy jelentős kockázati tényezőkkel élnek együtt, amelyekkel kezdeni kell valamit. Őket érdemes egy olyan teammunkában segíteni, amelynek az a célja, hogy az egészségük helyreálljon vagy csökkenjenek a különböző betegségek kockázatai – mondta dr. Vajer Péter.
Ma már a betegségstruktúra úgy néz ki, hogy többnyire az életmódból adódóan alakulnak ki súlyos, krónikus, élethosszig tartó betegségek. Dr. Vajer Péter szerint amennyiben ezekkel kapcsolatban valami változást sikerülne elérni, akkor elkerülhető lehetne a betegségek kialakulása, vagy éppen a betegségünk előrehaladását lehetne lassítani.
Például az elhízás, a túlsúly, a dohányzás, a mozgásszegény életmód a szív- és érrendszeri betegségek, illetve daganatos betegségek kockázati tényezője. Ezért is szükséges, hogy ezekkel szakember foglalkozzon az alapellátásban.
Legáltalánosabb példaként dietetikus, életmód tanácsadó és gyógytornász is elérhető lenne
a háziorvosi rendelőben, így az orvos a betegségek kezelésére fókuszálhatna, a többi szakember pedig a saját területén támogatná őt ebben a munkában.
Ha ők is foglalkoznak a pácienssel, akkor az orvos az orvosi munkáját tudja végezni: döntéseket hoz, betegeket gondoz; ahol pedig életmódváltás szükséges a gyógyuláshoz, ott helyben az ezzel foglalkozó szakember tud foglalkozni a beteggel.
Az intézményrendszer átalakításának következményeképpen a helyi ellátásban egészségfejlesztési programok is megjelennek, így képesek lesznek hatásos egészségkommunikációval motiválni és képzéssel, tanácsadással támogatni az egyéneket. Ehhez hozzátartozik persze a befogadói oldal is: az egyén szintjén nekünk is rengeteg tennivalónk van.
Át kell gondolnunk, hogy a jelenlegi életmódunk milyen életkilátásokkal kecsegtet minket. Ha ezt megtettük, akkor az új rendszerben elérhető lesz a változáshoz szükséges információ és szakmai segítség.
Az elsődleges prevenció kerül majd a fókuszba mind az alapellátásban, mind a szakellátásban: a védőnők, háziorvosok, foglalkozás- illetve, iskola egészségügyi szakemberek tevékenységeinek egyre több eleme teszi lehetővé az elsődleges megelőzést.
A szemléletváltás nemcsak az ellátást igénybevevők egészségfejlesztését szolgálhatja,
hanem az orvosok és szakdolgozók egészségére is pozitív hatással lehet, hiszen ennek eredményeképpen általánossá válik a prevenciós szakemberek alkalmazása az egészségügyi ellátórendszerben – így egyértelműen hatékonyabban lehet ellátni a betegeket.
Ezzel együtt vélhetőleg az egészségtudatosság nőne, és az egyénre nem csak felelősség hárulna, hanem a lehetőség is adott lenne a tudatos egészségvédelemre. - A közelgő esztendőkben, úgy tűnik, hogy lesz lehetőség az uniós forrásból ezt a rendszer fejleszteni – tette hozzá a szakember.
Az új rendszer hozadéka lenne az is, hogy kezelni lehetne a már megmutatkozó orvoshiányt (az orvos főleg a betegségek ellátására fókuszálna) és
az új rendszerben egyértelműen a lakosok, az egyének kerülnének a középpontba:
ez a típusú ellátás a szükségleteiket az eddiginél sokkal hatékonyabban tudná kielégíteni.
A betegségmegelőzés önmagában is költségcsökkentő tényező. Persze azzal tisztában kell lenni, hogy ez a költségcsökkentés nem azonnal jelenik meg a költségvetésben. Ám hosszú távon mindenképpen megéri az egyén részéről és a társadalom szempontjából is.
(A cikk megjelenését a Széchenyi 2020 program támogatta.)