Olvassa el, mielőtt elrontják!
![Holtodiglan, könyves](https://cdn.origo.hu/2023/12/jX2uMmcrwCShPhyuNh5Z6_oBtPta8sASIGzMDyp5CcQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2VkZDg5Y2EwZGZkYjQ2NTNhNGJlNWIyYWE0NGQwYmI5.webp)
A kortárs írók közül jelenleg Gillian Flynn számít a legforróbb portékának Hollywoodban, hiszen már forog a Sötét helyek című regényének adaptációja is Charlize Theronnal, de most még a két éve megjelent Holtodiglan tartja izgalomban a könyvek és a filmek szerelmeseit is. A Holtodiglan ugyanis egyrészt egy fordulatokkal és meglepetésekkel teli, letehetetlen krimi, másrészt viszont Richard Yates A szabadság útjai című regényével vetekedő éjsötét, lehangoló párkapcsolati dráma és anti-love story. Hollywood figyelmét valószínűleg az elsőként említett tulajdonsága keltette fel, bár az sem hátrány, hogy két nagyon izgalmas és sokdimenziós központi karaktert vonultat fel, amely álomszerep lehet minden harminc és negyven közötti színésznek.
Ehhez képest némileg csalódás volt a bejelentés, hogy Christian Bale vagy Jude Law helyett a rendezőként már bizonyított, de színésznek még mindig inkább közepes, bár a szerephez kétségtelenül kellően tenyérbemászó Ben Afflecké lett a férfi főszerep, a női pedig a mindig inkább csak beváltatlan ígéretnek megmaradt Rosamund Pike-é, ráadásul a könyvben a férj fiatalabb öt évvel, a filmben viszont - Hollywoodra jellemző módon - fordítva.
Na, de ezen mind könnyen túltehetjük magunkat annak tudatában, hogy a kamera mögött David Fincher áll, akinek szinte minden filmje remekmű és pontosan a sötét, lélektani thrillerek (Hetedik, A zodiákus, A tetovált lány) műfaja a specialitása. Ő lehet a garancia arra, hogy a regény borús végkicsengését nem nyálasítják el (bár állítólag megváltoztatták a végét) és a film műfaja inkább film noir lesz, mint tucatkrimi. Ráadás Neil Patrick Harris első nem vígjátéki kulcsszerepében. Tessék iparkodni az olvasással, mert október 2-án már a magyar mozikban a film! (Bár még nem találkoztunk olyan emberrel, aki ne falta volna be két nap alatt ezt a könyvet.)
+ + +
Patricia Highsmithnek szinte minden regénye ideális alapanyag, amint azt A tehetséges Mr. Ripley vagy legutóbb a Two Faces of January filmváltozata is bizonyítja. Az először Claire Morgan álnéven (és The Price of Salt címen) kiadott Carol azonban eltér a "sármos bűnözők dekadens, dél-európai helyszíneken" koncepciótól és lényegében egy klasszikus szerelmi történet, csak éppen két nő között. Az ötvenes években forradalminak számított a téma, illetve annak optimista végkicsengésű feldolgozása, 2014-re ideje, hogy ez a tabu a mozivásznon is megtörjön.
A Távol a mennyországtól és a Mildred Pierce után nem is kérdés, hogy ez a történet Todd Haynesért kiált, bár az ő neve egymagában még nem biztosítaná, hogy a film kitörjön a meleg témájú függetlenfilmek gettójából. Az viszont, hogy a két főszerepre napjaink két legfelkapottabb hollywoodi színésznője, Cate Blanchett és Rooney Mara (ő Mia Wasikowska helyett ugrott be végül a naiv, szeretetéhes bolti eladólány szerepére) szerződött le, egyértelműsíti, hogy a lehető legszélesebb közönséget célozzák meg a filmváltozattal. Haynes-nek minden filmje érdemes a figyelmünkre, Blanchett a második Oscarja után szinte tévedhetetlen, Rooney Mara pedig korosztályának legizgalmasabb tehetsége, úgyhogy nem túlzás azt várni, hogy a Carol a Brokeback Mountain-hoz és az Adèle életé-hez hasonlóan, azonos nemű főhősökkel is be tud törni az univerzális szerelmes filmek klasszikusai közé.
+ + +
A Beépített hiba Thomas Pynchon (Súlyszivárvány, A 49-es tétel kiáltása) kevésbé fajsúlyos regényei közé tartozik, amelyben egy folyamatos marihuánaködben lebegő magánnyomozó, a Doc becenévre hallgató Larry Sportello ered egy szövevényes ügy nyomába. Egy rendes krimiben az lenne a központi kérdés, hogy mi is történt a regény elején eltűnő befolyásos ingatlanmágnással, Mickey Wolfmann-nal és szeretőjével, Shastával, ez azonban nem sima krimi, hanem egy pynchonosan kavargó hangulatregény. Az ügyet mi is csak annyira követjük, amennyire egy totál beszívott ember képes logikus nyomozást levezényelni, a lényeg 1970 Los Angelesének hippikkel, bűnözőkkel, gyanús rendőrökkel, náci motorosokkal és egyéb fura alakokkal benépesített, álomszerű világa, amelyben Doc mozog.
Paul Thomas Andersontól sem a sajátos, drogban ázó szubkultúrák ábrázolása (Boogie Nights), sem a szürreális elemek bevetése (Magnólia, Kótyagos szerelem) nem áll távol, amúgy pedig az egyik legnagyobb élő rendező, tehát hatalmas elvárásokkal nézünk a Beépített hiba filmváltozata elé.
A szétcsúszott Docot a szerephez pompásan illő Joaquin Phoenix játssza, aki Anderson előző filmjében, a The Master-ben is remekelt, nemezisét, Bigfoot Bjornsen nyomozót Josh Brolin alakítja. Mellettük többek közt Reese Witherspoon, Owen Wilson, Benicio Del Toro és Anderson élettársa, Maya Rudolph szerepel a filmben. A Beépített hiba a New York-i filmfesztiválon debütál októberben, reméljük, a magyar mozikba is eljut még idén.
+ + +
Cheryl Strayed önéletrajzi regénye remekül ötvözi az útinaplók és a "self-help" könyvek legjobb tulajdonságait, nem csoda, hogy Oprah Winfrey olvasóklubja is felkarolta és bestsellerré tette Amerikában. Magyar fordítása még nem jelent meg, így nem is akadt elég hazai követője az írónőnek, aki utánacsinálja a nyugati-parti Pacific Crest Trail 1000 mérföldes zarándokútját. A történet pedig hihetetlenül inspiráló és annak ellenére sem nélkülözi a humort és az öniróniát, hogy az írónő az édesanyja halála utáni depresszió elől menekülve gyalogol fél kontinensnyit.
A filmadaptáció készen áll a téli Oscar-szezonra és egyelőre vegyes érzésekkel várjuk. Biztató, hogy Nick Hornby írta a forgatókönyvet (utolsó adaptációja, az Egy lányról csodálatos volt és saját regényei is a Hosszú út lefelé kivételével, kiváló filmalapanyagnak bizonyultak) és a kisebb szerepekben Laura Dern (ő lesz a rákos anya - mellékszereplői Oscar, riadó!) és Gaby Hoffmann szerepeltetése is jó ötletnek tűnik. A rendezést viszont a kanadai Jean-Marc Vallée vállalta, aki eddig elég hullámzó minőségű filmográfiát tudhat magáénak, bár utoljára Oscar-díjig rendezte Jared Letót és Matthew McConaugheyt is a Mielőtt meghaltam-ban. Valószínűleg ez lebegett Reese Witherspoon szeme előtt is, amikor 38 éves kora ellenére lecsapott a 26 éves hősnő szerepére.
Witherspoon nyolc éve nyert már Oscart, nem teljesen megérdemelten, de azóta sehol nincs a karrierje. Mintha a Mud (első épkézláb szerepe ősidők óta) forgatásán ragadt volna rá valami szereplőtársa, Matthew McConaughey ambícióiból, mert idén ő is radikális karrier-újrapozicionálást próbál végrehajtani, amelynek része lehet a Wild és az imént említett Beépített hiba is.
+ + +
Gárdos Péter Hajnali láz-át talán el is intéznénk annyival, hogy egy újabb valószínűtlen, szirupos szerelmes regény, csakhogy ez nem fikció. A rendező saját szüleinek, Miklósnak és Lilinek a történetét írta meg, ami minden fordulatában olyan, mintha egy hollywoodi forgatókönyvíró agyából pattant volna elő. Éppen ezért meghökkentő és végtelenül megrendítő. Miklós huszonöt éves, csonttá soványodott, súlyos beteg holokauszttúlélő volt, akit Svédországban ápoltak, de orvosa csak fél évet adott neki. Ő viszont eldöntötte, hogy életben marad és szerelmes lesz. Megszerezte hát azoknak a túlélő lányoknak a postacímeit, akik nagyjából ott nőttek fel, ahol ő és szintén Svédországban lábadoztak. Küldött nekik egy ártatlan hazugságokat is tartalmazó formalevelet, amiben csak a megszólítást variálta. Több mint száz lánynak írt, akiknek csak a töredéke válaszolt, néhányukkal levelezni kezdett, de idővel csak Lili maradt meg a levelezőtársak közül, akivel úgy lettek szerelmesek egymásba, hogy még soha nem is találkoztak.
A személyes történetből természetesen maga Gárdos rendez filmet, a forgatás jelenleg is zajlik. Miklóst Schruff Milán alakítja, aki a Kalandorok-ban Rudolf Péter fiát játszotta, Lili Piti Emőke lesz, aki a Kaposvári Egyetemen végzett, ez az első filmszerepe. A fontosabb mellékszereplők között lesz Máté Gábor, mint Miklós orvosa, valamint Gyabronka József, Scherer Péter, Petrik Andrea, Földes Eszter és Kovács Lehel. Egyetlen aggodalmunk, hogy személyes érintettségétől függetlenül Gárdos, aki rendezőként a nyolvanas években volt a csúcson (Uramisten, Szamárköhögés), képes lesz-e a maximumot kihozni ebből a tényleg megfilmesítésért ordító alapanyagból.
+ + +
James Franco az a típusú gyerek lehetett, akinek a szülei sosem mondták meg, hogy valamiben nem jó, mert színészként szerzett ismertségét az utóbbi öt évben arra használta, hogy nagybetűs MŰVÉSZ-nek tettetve magát mindenbe belekapjon: volt képzőművészeti kiállítása, verseket írt (köztük egy kínosan bénát Heath Ledgerről), filmet rendezett, filmkritikákat írt és novelláskötetet jelentett meg. Fáradhatatlan, sokszínű és hullámzó minőségű teljesítménye már sokakat fáraszt, de a Palo Alto című novelláskötetet érdemes a figyelmünkre, még ha tudjuk, hogy egy ismeretlen író sosem tört volna be az irodalmi porondra ezekkel a kedves, borongós hangulatú történetekkel.
A novellagyűjtemény különlegessége, hogy minden történetnek más a narrátora és csak a kaliforniai Palo Alto (Franco szülővárosa) helyszín köti össze őket, ezért sokkal könnyebb külön rövidfilmekként elképzelni a filmváltozatot, mint egybefüggő, egészestés filmként. Franco kapcsolatai mindenesetre megkönnyítették az adaptációt, hiszen barátja, a 27 éves Gia Coppola (Francis Ford Coppola unokája és Sofia Coppola unokahúga) vállalta el a rendezést Emma Robertsszel a főszerepben. Úgy tűnik, elsősorban a három fejezetből álló April című novellára koncentráltak.
Természetesen Franco is feltűnik egy kulcsszerepben, az ittasan vezető férfi főhőst pedig Jack Kilmer, Val Kilmer fia formálja meg, aki hozta az apját is egy apró szerepre. A filmet tavaly bemutatták a velencei filmfesztiválon. Az első kritikák biztatóak, kiemelik például, hogy Gia Coppola felülmúlta nagynénje legutóbbi filmjeit.
+ + +
Az Alkonyat- és az Éhezők viadala-sorozatoknak köszönhetően Hollywood egyre jobban rákap a kamaszoknak szóló regények megfilmesítésére. Ez nem véletlen, hiszen mire ezek a történetek elérnek a vászonra már stabil rajongói bázissal rendelkeznek, amely biztosítja a mesés nyitóhétvégi bevételi adatokat. A John Green Csillagainkban a hiba című könnyfakasztó regényéből készült tinidráma pedig bebizonyította, hogy nem kellenek feltétlenül vámpírok és sci-fi elemek a sikerhez, elég egy jól működő alapanyag, szerethető főhősökkel. John Green korábbi regénye, az Alaska nyomában maximálisan eleget tesz ezeknek az elvárásoknak, sőt, a Csillagainkban a hibá-hoz képest sokkal lazább, giccsmentesebb és inkább az Egy különc srác feljegyzései-re hasonlít, amiből briliáns film készült két éve.
Az Alaska nyomában megfilmesítési jogaira már rögtön a könyv megjelenése után lecsapott a Paramount filmstúdió, illetve a Narancsvidék alkotója, Josh Schwartz, viszont, miután a könyv ellen rengeteg szülő tiltakozott a szex, pia, cigi, stb. ábrázolása miatt, parkolópályára került a terv. Az Alaska nyomában hemzseg a jópofa gimis kalandoktól és őrült karakterektől (alig várjuk, hogy kiket tesz majd sztárrá Miles, Chip és Alaska figurája). Tévésorozatnak talán még alkalmasabb lehetett volna. A Csillagainkban a hiba sikere után viszont nem meglepő, hogy újra prioritás lett a megfilmesítés és az elmúlt hetekben az a remek hír jött, hogy Sarah Polley-ra bízták a rendezést és a forgatókönyv megírását. A színésznő eddig három nagyjátékfilmet rendezett, mindhárom csodálatosan érzékeny remekmű, bízunk benne, hogy ezzel a feladattal szélesebb közönséget sikerül meghódítania.
+ + +
Tar Sándor Ház a térkép szélén című, alig harmincoldalas novellájában egy magát Mikosnak nevező, törvény elől menekülő férfi köt ki egy vidéki tanyán, ahol különböző terhelt arcok libát tenyésztenek a fenyegető Peták irányítása alatt. Aki idejött, nem könnyen távozik: Mikos gyakorlatilag rabszolgaként él és dolgozik a farmon, ahol azért egy szeretője is akad, aki kissé megkönnyíti a létezését. Legyektől hemzsegő, kánikulában szúrósan izzadó, portól fuldokló próza ez, ami szenvtelenül jut el drámai végkifejletéhez.
Hajdu Szabolcs csinált már kisfilmet (A te országod) Tar-írás alapján, most egy egész nagyjátékfilmet húzott fel a Ház a térkép szélén-re, amely persze csak a film kiindulópontja. A Délibáb című western főhősének is búvóhelyre van szüksége, de Francis egy bundabotrányba keveredett afrikai focista, aki egy román férfi hortobágyi tanyájára kerül. A novellához hasonlóan Francisből rabszolga lesz, aki egyszer ugyan megszökik, de ebbe a kánikulában csaknem belehal. A libatelepen élő Annában szövetségesére lel, és végül lázadást robbant ki.
Francist Isaach De Bankolé alakítja, aki szerepelt több Jim Jarmusch-filmben, de a Casino Royale-ból is ismerős lehet, mellette részben Hajdu rendszeres színészeit láthatjuk: Annát a rendező felesége, Török-Illyés Orsolya alakítja, a telep vezetője pedig Razvan Vasilescu, aki a Bibliotheque Pascal-ban is játszott. A film szeptember elején debütál a torontói filmfesztiválon, és az alkotók tervei szerint ősszel már a magyar mozikba kerül.
+ + +
A 38 éves Chad Kultgen botrányos figurának számít a kortárs amerikai irodalomban, mert szókimondó stílusa és elsősorban az amerikaiak szexuális életén élcelődő könyvei és publicisztikái sokaknál kicsapják a biztosítékot. Legnagyobb sikere a The Average American Male és folytatása a The Average American Marriage kevéssé lenne alkalmas megfilmesítésre, mivel csak mocskosszájú, de eszméletlenül szórakoztató eszmefuttatások tárháza arról, hogy mennyire ne legyenek senkinek illúziói egy férfi fantáziáit illetően. Harmadik regénye, a Men, Women & Children viszont rendelkezik egy épkézláb történettel és el is kerüli a korábbi műveit ért nőgyűlölő vádakat, úgy, hogy közben továbbra is Kultgen kedvenc témáin lovagol: szex, fétisek, frusztrációk és az internet.
Jason Reitman ideális választásnak tűnik, hogy megragadja Kultgen szabadszájúságát, hiszen Diablo Cody hasonlóan polgárpukkasztó forgatókönyveiből (Juno, Pszichoszingli) is remekműveket rendezett, valamint az Egek urá-val még azt a bravúrt is végrehajtotta, hogy a film jobb lett, mint a könyv.
A szereposztás Emma Thompsonnal, Jennifer Garnerrel, J.K. Simmonsszal, Rosemarie DeWittel nagyon ígéretes, csak Adam Sandlerrel kapcsolatban vannak fenntartásaink, mert ő még Paul Thomas Anderson kamerája előtt (Kótyagos szerelem) is elég idegesítő fráter maradt. A Men, Women & Children-ben egyébként a felnőtteknél még hangsúlyosabbak a tini szereplők és Ansel Elgort (Csillagainkban a hiba), illetve Kaitlyn Dever (Short Term 12, The Spectacular Now) telitalálatnak tűnik.
+ + +
Összeállításunk elsődleges célja, hogy jó könyvekre és azokból készülő potenciálisan jó filmekre irányítsuk rá a figyelmet. A jó jelző persze távolról sem alkalmazható E.L. James Alkonyat-rajongói fikciójának indult erotikus ponyvaregényére, de mégis voltak pár millióan, akik érdemesnek találták arra, hogy elolvassák és sokuk bizonyára igenis kíváncsi a készülő filmváltozatra. A szürke ötven árnyalata jelenség egyébként azért is érdekes, mert az e-könyv terjedésének nagy diadala, hogy Kindle vagy hasonló e-könyv-olvasó készüléken egy rakás olyan ember is elolvasta, aki a buszon, a vonaton vagy a strandon a világért sem égetné magát egy ilyen kötettel.
Hasonló okok miatt elképzelhető, hogy a sármos milliárdos és a naiv diáklány kirándulásai a szadomazó világába filmen is inkább házimozizás keretében számíthatnak a sikerre. Annyi biztos, hogy a megfilmesítést E.L. Jame-nél lényegesen meggyőzőbb tehetségekre bízták (bár a forgatókönyv megírásáért hiába lobbizott hónapokig Bret Easton Ellis).
A rendezőnő a képzőművészként ünnepelt Sam Taylor-Wood lett, akinek első filmje, a John Lennon korai életét bemutató Nowhere Boy kifejezetten kellemes darab, míg a két főszerepre friss arcokat sikerült leszerződtetni, akik már bizonyítottak itt-ott. Don Johnson és Melanie Griffith lánya, Dakota Johnson lesz Anastasia, de ennél még sokkal biztatóbb, hogy miután a rajongói petíciók ellenére kiválasztott Charlie Hunnam visszalépett, az északír Jamie Dornan kapta a férfi főszerepet.Ő a The Fall című mini-sorozatban olyan hátborzongató alakítást nyújtott, hogy miatta talán több, mint nézhető lesz A szürke ötven árnyalata.
Várható volt, hogy A tetovált lány-nyal kezdődött skandináv krimiőrületnek, ahogy a könyvpiacon, úgy Hollywoodban sincs még vége és Jo Nesbo Hóember-e a trend egyik vitathatatlan nagyágyúja sem sokáig ússza meg a megfilmesítést. Biztató, hogy a rendezést a svéd Tomas Alfredsonra bízták, aki eddig két zseniális regényadaptációt (Engedj be, Suszter, szabó, baka, kém) tett le az asztalra. Egy másik kedvenc észak-európai rendezőnk, a dán Thomas Vinterberg viszont A vadászat sikere után ismét angol nyelven próbálkozik, Thomas Hardy Távol a zajgó tömegtől című regényét Carey Mulligan, Michael Sheen és Matthias Schoenaerts főszereplésével viszi vászonra.
Pazar kosztümös filmként megfilmesített klasszikusokból szokás szerint egyébként sem lesz hiány az Oscar-szezonban. A legújabb Macbeth-adaptációban például Michael Fassbender és Marion Cotillard szerepel, Bovaryné Mia Wasikowska alakításában elevenedik meg újra, míg Strindberg Miss Julie-ját Liv Ullmann forgatta le Jessica Chastainnel és Colin Farrell-lel.
Izgalmas a szereposztása Irène Némirovsky Suite francaise című regénye megfilmesítésének is Michelle Williamsszel, Kristin Scott Thomasszal és Matthias Schoenaertsszal, míg a Ruth Rendell The New Girl Friend című novellájából Francois Ozon rendezésében és Romain Duris főszereplésével készült adaptációt is nagyon várjuk.
A magyarok közül pedig nagyon szeretnénk megtudni, hogy Vágvölgyi B. András megfilmesíti-e végül saját 1989 című regényét, és azt is,hogy Pálfi Györgynek sikerül-e vászonra vinni azt a Toldi-t, amit megálmodott, mert ezzel kapcsolatban évek óta az egekben vannak az elvárásaink.
- - - - - - - - - - - -
A Beépített hibá-ról, a Hajnali láz-ról és a Délibáb-ról szóló részeket Bujdosó Bori írta.