Meghalt Jean-Louis Trintignant
![Un homme et une femme palme d or Cannes telephone PHONE](https://cdn.origo.hu/2023/12/3Wsdw3S5lipYv-4fSbGhVnm9NBpvFVna171l10bj0MQ/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2MzZTYwYjZlMzRlMTQyMDdhYzQzNDE4MjUyNWIxOTRj.webp)
Jean-Louis Trintignant "ma reggel dél-franciaországi otthonában nyugalomban, hozzátartozói körében halt meg" - írta közleményében az özvegy.
A színész legnagyobb sikerét az Egy férfi és egy nő című, Claude Lelouch rendezte filmben aratta: az 1966-os alkotás a cannes-i Arany Pálmát, a Golden Globe-díjat és a legjobb idegen nyelvű filmnek járó Oscar-díjat is megkapta. Lelouch később trilógiává bővítette a nagy sikerű filmet: Egy férfi és egy nő 20 év múlva (1986) és Les plus belles années d'une vie (2019), ez utóbbi volt egyébként Trintignant utolsó bemutatott filmje.
A nagy színészt hét évtizedes pályafutása során összesen ötször jelölték a legrangosabb francia filmes elismerésre, a César-díjra, amelyet végül 2012-ben kapott meg Michael Haneke Oscar-díjas filmjének, a Szerelem férfi főszerepéért, amelyért az Európai Filmdíjat is elnyerte.
Trintignant művészetét a legrangosabb két filmfesztiválon is elismerték: 1968-ban a berlini filmfesztiválon Ezüst Medve-díjat kapott a L'homme qui ment c. filmért (r: Alain Robbe-Grillet), egy évvel később Cannes-ban is megkapta a legjobb férfi színész díját Costa-Gavras politikai krimijében, a -ban nyújtott alakításáért.
De már pályája kezdetén feledhetetlen filmekben szerepelt: 1956-ban ő alakította a férfi főszerepet a Brigitte Bardot-t sztárrá emelő És Isten megteremté a nőt c. Roger Vadim rendezte klasszikusban, három évvel később ugyancsak Vadim rendezte a Veszedelmes viszonyok-ban, ahol Jeanne Moreau és Gérard Philipe oldalán tűnt fel.
Később olyan klasszikusokban nyújtott emlékezetes alakítást, mint a Dino Risi által rendezett az Előzés (1962) , a René Clément által rendezett Párizs ég? (1966), Sergio Corbucci ellentmondásos italowesternje, A halál csöndje (1968), Éric Rohmer klasszikusa, az Éjszakám Maudnál (1969), a Bernardo Bertolucci rendezte A megalkuvó (1970) c. remekmű, Jacques Deray Egy ember halott (1972) és Zsaru-történet (1975) c. krimijei, Ettore Scola A terasz (1980) c. szatírája vagy Francois Truffaut utolsó filmje, a Végre vasárnap! (1983).
Temetését szűk családi körben rendezik.