Egy vulkánnak köszönhető a kerékpár, szétfolyt tintának a légkondicionáló
![Vulkán, kerékpár, kerékpáros, bicikli, biciklis, túrázó, illusztráció](https://cdn.origo.hu/2023/12/6zvRWN1abYw4jsir48E5MyK69QzfUkjdpnJWaWv2xsc/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2I0OWExZmNmNDQzNTQzMmE5ZmY0YWI0ZTExZjc5ZWY4.webp)
Furcsának tűmik, de a webkamera két Cambridge-i egyetemista kávéfüggőségének az eredménye.
Az XCoffee technológiai projekt egyik résztvevője, Quentin Stafford-Fraser, egy alkalommal így idézte fel az előzményeket: minden "1991 sötét napjaiban kezdődött". Stafford-Fraser akkoriban a Cambridge-i Egyetem Számítástechnikai Laboratóriumának "trójai szobájában" dolgozott a tizenöt kutató egyikeként.
"Mi mindannyian szegény tudóspalánták voltunk ekkoriban, akiknek csak egyetlen, a közös folyósón elhelyezett kávéfőző állt a rendelkezésére. Mivel azonban rendkívül elhivatott és szorgalmas diákok voltunk, éjjel-nappal tanultunk, így élénkítőszerként naponta rengeteg kávét megittunk. A probléma az volt, hogy a frissen lefőtt adag piilanatok alatt elfogyott, szinte azonnal lehetett is készíteni újra, de soha nem tudhattuk előre, hogy ez mikor következik be."
Ami a történetből kimaradt, hogy igazából az egész hétemeletes épületben ez volt az egyetlen kávéfőző. A sok-sok kávéfőzőhöz megtett felesleges kirándulást megunva
Stafford-Fraser egy éppen használaton kívüli kamerát helyezett a kávéfőző mellé, amit egy számítógéphez, egy Acorn Archimedeshez csatlakoztatott.
Kollégája, Paul Jardetzky "írt egy szerver programot, amely azon a gépen futott, és néhány másodpercenként különböző felbontásban képeket készített a kávéfőzőről, én pedig írtam egy kliens programot a szerverhez, amelyet bárki futtathatott, és a képernyője sarkában megjelenítette a kávéfőző frissített képét."
A kamera percenként három képet készített, amik 129 × 129 pixel méretű és fekete-fehér felvételek voltak.
1993 novemberében csatlakoztatták a kamerát az internethez.
Ezzel a webkamera elindult a világhír felé, és az internet történetének egyik fontos mérföldköve lett.
Ezt jól mutatja, hogy amikor 2001-ben máshová költöztették a tanszéket, és lekapcsolták a webkamerát, a Time és a Washington Post címlapsztorit, a Guardian és a Wired cikket írt róla.
Több mint 200 évvel ezelőtt az akkor már évek óta forrongó indonéziai Tambora vulkán robbanásszerűen kitört, elpusztítva maga körül Sumbawa szigetét, és több mint száz köbkilométernyi hamut és törmeléket szórt a légkörbe. Hatását az egész bolygó megérezte, ugyanakkor és egy ma már közkedvelt közlekedési eszköz létrejöttéhez vezetett.
Az 1815 áprilisában történt volt a valaha megfigyelt legerősebb vulkánkitörés.
A katasztrófa közvetlen pusztításán túl, a hosszú távú hatásokn világszerte érezhetőek voltak, a légkörbe került brutális mennyiségű gáz, hamu és törmelék ugyanis vulkanikus telet okozott. A hamu több évig a légtérben maradt, meggátolva, hogy a Nap sugarai elérjék a földfelszínt.
Emiatt az 1816-os évben például nem volt nyár, Magyarországon pedig a vulkáni hamutól barna színezett hó hullott abban az évszakban.
Ekkoriban a 14. század óta tartó globális lehűlés miatt is olyan hideg volt, hogy a termés világszerte elmaradt, és hatalmas éhínséget okozott.
Egy évvel később, 1817-ben egy bizonyos Karl von Drais bárónak a faállományának ellenőrzésére szüksége volt egy olyan eszközre, amely nem a lovaktól függött - hiszen az élelmiszer hiányának áldozatul esett az összes olyan állat, amely képes volt a szekereket vontatni, és amúgy sem tudták őket etetni az emberek.
Drais felfedezte, hogy a kerekeket egy vázra sorba állítva dinamikus kormányzás révén az ember egyensúlyának megtartásával haladni is lehet.
Ennek tudatában a báró létrehozta a Laufsmaschine-t (becenevein "Hobby Horse" és "Dandy Horse"), a modern kerékpár prototípusát.
Von Drais báró, később csak Karl Drais, nem sok elismerést kapott találmányáért. Mégis
a "Hobby Horse" volt az első olyan jármű, amely a modern kerékpár legfontosabb alapelvét alkalmazta: az egyensúlyt.
Drais idejében ez forradalmi találmány volt, hiszen ekkoriban az emberek, ha el akartak jutni valahova lovagoltak, vagy szekereztek (kocsiztak). Drais nevéhez köthető továbbá az első billentyűzettel ellátott írógép és a jobb fatüzelésű kályha is. Draist azonban politikai szerepvállalásai nyomán ellenfelei megpróbálták őrültnek nyilvánítani és bezáratni. Megfosztották a találmányaiért kapott jogdíjaktól és 1851-ben nincstelenül halt meg.
Források: smithsonianmag.com, openculture.com, treehugger.com, Reader's Digest