Nem ménnek való vidék
![kishantos, mezőhegyes, lovak, ló, állami ménes](https://cdn.origo.hu/2023/12/JZhWrFZrXSnEKUC_5hDIlqYSVdfbtPgejt4EVlWKEwk/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2VmNzkyNWM1NjU5OTRkMTNhYzIxNDJjNzJiZGVhNTBh.webp)
Elegük lett a lakossági bosszúhadjáratból és az ezzel járó papírmunkából – a Pilisjászfalun élő Bolgár Judit legalábbis nem tudja mással magyarázni, hogy az önkormányzat januártól több százezres adót vetett ki lovaikra.
Juditék két lovat és egy pónit tartanak faluszéli kertjükben: 16 éves lányuk, Emma az állatok szerelmese, lóversenyző szeretne lenni, és már most sorra hozza a díjakat.
A családot arculcsapásként érte, amikor február elején két közmunkás kipostázta nekik az önkormányzati rendeletet:
március végéig a három állat után összesen 450 ezer forintot fizessenek be éves helyi adóként.
Ennyibe maguk a lovak nem kerültek, de még a tartásuk sem – mondta a kétségbeesett családanya, aki esélyt sem lát arra, hogy befizesse a települési adót.
Nem is lenne miből: a családnak már az komoly érvágást jelentett, amikor
a jegyző tavaly istálló megépítésére szólította fel őket.
"A melléképület is félmillióba került, erre most újabb félmilliós adót sóznának ránk, miközben a faluban mindenki pontosan tudja, hogy költözni szeretnénk, a házunk előtt kint az eladó tábla" – mesélte a mind dühösebbé váló Bolgár Judit.
Szerinte a polgármester az elpotyogtatott lócitromok miatt haragszik rájuk – de ahelyett, hogy szólna nekik, inkább övön alul üt.
Judit hozzátette, Pilisjászfalu utóbbi években betelepülő lakói általában sem bírják az állatokat, éveken át olyan helyi rendelet volt érvényben, hogy a település egy részén nem lehet haszonállatot tartani.
Ezt később a faluban is eltörölték, mivel az állattartásról szóló 2012-es törvény szerint megfelelő körülmények között
akár egy városi erkélyen is lehetne disznót tartani.
A lóadóra méltányossági alapon mentességet is lehetne kérni, de az asszony nem akar könyörögni – inkább a sajtónyilvánosság erejében bízik.
Bányai József polgármester egészen másként látja a helyzetet: ő is megerősítette, hogy több lakossági be- és feljelentés történt a belterületen tartott lovak miatt – a különböző hatóságok kirendelése és az adminisztráció viszont nagy többletköltséget, tavaly 2,2 millió forintot jelentett a településnek.
„Nem csak egy-két elhullajtott lócitromról van szó, megtörtént, hogy
valaki teherautónyi trágyával töltött fel egy vizesárkot.
"Azt is nekünk kellett kitakarítanunk" – mondta Bányai József. Szerinte érthető a lakossági tiltakozás is: mint mondta, a lovak néha szabadon csatangolnak, a kíséretként döngicsélő legyek miatt pedig több panasz érkezett.
Beszéltünk a jegyzővel is, aki hangsúlyozta, nem önkényből, hanem a megyei kormányhivatal rendelete alapján kötelezte istálló építésére a családot.
A polgármester nem akarta elárulni, hány állatot érint a kivetett adó – a településen ugyanis mások is tartanak lovat –, de nagyjából 600 ezer és 900 ezer forint körüli bevételre számít. Azt ő is megerősítette, hogy az állattartók anyagi körülményeikre hivatkozva akár teljes adómentességet kérhetnek. A polgármester tehát Bolgárékon kívül egy-három ló után vár adót.
A lovak megadóztatása extrém eset – ilyenről nem hallott Gémesi György, a Magyar Önkormányzatok Szövetségének elnöke sem, aki egy helyi háború részének tudja be a kivetett adónemet.
A lehetőség viszont az év eleje óta adott, a kormány minden önkormányzatnak biztosította, hogy arra vessen ki települési adót, amire csak szeretne – feltéve, ha a választott adótárgyat nem sújtja más közteher.
Az önkormányzatok, mint például Kondoros vagy Hajdúhadház, eddig főként a magántulajdonú termőföldekre próbáltak adókat kivetni, de Óbuda már felvetette az úgynevezett giccsadó lehetőségét is.
A települési adó alanya csak természetes személy lehet, vállalkozó vagy bejegyzett gazda nem: ez kibúvót is jelenthetne Juditék számára, egy vállalkozás bejelentése és fenntartása viszont olyan plusz anyagi teherrel jár, amit a család nem tudna már vállalni. Lovaikat viszont szintén nem adnák el, inkább kivárnak, tovább küzdenek az állatokért.