Reneszánszát éli a magyar népzene
![](https://cdn.origo.hu/2023/12/MwRUgzRZo3z91T9gatCSG2sR4epTAL-xIKrwo7kz38o/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzFlNGQ3ZDk1NGQ2ODRiZTk4ZWRkMGYwMmQxOTBhMmEx.webp)
A Figyelő kérdezte a híres népzenészt arról, hogy „nem a múzeumban lenne-e a helye a mai világban a népi kultúrának", amelyre azt válaszolta: „Akkor az ember is múzeumba való." Hiszen a mai népzenére mulató emberek teljesen más körülmények között élnek, mint azok akik először élték át ezt az életérzést.
Ennek kapcsán elmesélte a saját tapasztalatait is:
Amikor én bárhol leültem valakinek muzsikálni, akkor ott mindig megmozdult valami a hallgatóban. Maga sem tudta megmagyarázni, hogy mi, de valami őszintét érzett a muzsikában. Rengeteget utazom, tapasztalataim szerint a népzene a reneszánszát éli."
A televíziós vetélkedőnek köszönhetően országos ismertségre szert tett muzsikus elmondta, hogy „sokfelé utazunk, az óvodai gyerekjátszóktól a szatmárcsekei falunapon át a szamoskéri disznótorig, vagy a Müpától valamelyik nagy New York-i koncertteremig. Jó érzés, amikor bármerre járunk, megölelnek azért, amit csinálunk.
Legutóbb a Szalonna és Bandájával Kalocsán táncházaztunk, ahol kiderült: mivel ismertek bennünket, nagyon sokan eljöttek, és attól kezdve járni is fognak, mert ráéreztek a bulira."
Szalonna beszélt arról is a Figyelőnek, hogy hogyan szervezte újjá a kárpátaljai táncházmozgalmat, amire az inspirálta, hogy mindig szégyenkezett, hogy pont a szülőföldjén nem működik ilyen mozgalom. Erről elmondta, hogy összegyűjtött kétszáz embert és velük szervezte újjá a mozgalmat szülőföldjén, amely most már kiválóan látja el feladatát már ötödik éve. Hat-hét új zenekar alakult, amelyek Rahótól Ungvárig nyolc-kilenc táncházat tartanak - hangsúlyozta a művész.
A kárpátaljai helyzet kapcsán beszámolt arról is, hogy nehezíti a munkát az Ukrajnába történő nehézkes átjárás, hiszen sokszor öt-hat órát kell várakozni a határon. Elmesélte azt is, hogy a magyar állampolgárságot senki nem meri bevallani Kárpátalján, mivel hivatalosan valaki vagy magyar vagy ukrán állampolgár lehet az ukrán törvények szerint.
Beszélt továbbá arról is, hogy még mindig ezer szállal kötődik a gyökereihez, a szülei mai napig hazajárnak tanítani Péterfalvára és a beregszászi főiskolára.
Édesapja Kijevben végezte a zeneakadémiát, karnagyként dolgozott az ottani operában, majd onnan tért haza Kárpátaljára, mert úgy gondolta, a magyarságot kell nevelni, és "édesanyámmal mint szolfézstanárral belevágtak."