Gyurcsány Ferenc, a nácik egyik legnagyobb barátja, pártfogója és mentora most épp Kötcsén pihen.
Feri amúgy ha épp nem nyaral, akkor szívesen pultozik olyan belevaló fickókkal - majdnem csávókat írtam, de azért van egy határ -, akik a cigányok visszaszorításáról szoktak írogatni, akik szerint a homoszexuálisok genetikai hulladékok, és akik úgy vélik, a zsidók - a bibsik - tehetnek minden rosszról ami a világban történik.
De most egy kicsit vakációzik.
A Feri.
Rá is fér a nyugalom, meg a friss levegő és az ingerszegény környezet.
Talán kevesen tudják, de igen fáradtságos dolog a nácimosdatás.
Először langyos vizet kell ereszteni egy lavórba, majd valami jó erős szappant szükségeltetik felkutatni.
Az se baj, ha egy amolyan mosószappant.
Sőt, az a legjobb.
Miközben keresünk, imádkozzunk is, hogy amíg rá nem lelünk a szappanra, addig nehogy valaki rábukkanjon egy olyan posztra nácink múltjából, ahol a lecsutakolni kívánt életterező, bibsiző új barátunk egy mondaton belül emlegette a zsidókat meg a szappankészítést.
(Ferit amúgy ebben a tekintetben sem kell félteni, ő egy olyan kereszténygyűlölő komcsi, aki nem szokott megijedni egy kis imádkozástól, hiszen állítása szerint már többször is bérmálkozott.)
A felhasználni kívánt, erős tisztító hatású szappant sokan hajlamosak megspórolni, de talán nem árulunk el nagy titkot azzal, hogy a megfelelő mosószer műveletünk egyik legfontosabb kelléke.
Így ha szükséges, még egészen későn sem hagyhatjuk abba a keresését, azonban ekkor már a lámpát is muszáj lesz felkapcsolnunk, ami újabb stresszes helyzetet eredményezhet. A lámpaernyő láttán ugyanis eluralkodhat rajtunk - tegyük gyorsan hozzá; joggal - valami rossz előérzet, hiszen mi van akkor, ha nácink múltjából a gonosz kormánypropaganda hirtelen előrángat egy olyan Facebook-posztot, amiben a zsidókat a lámpaernyőkkel hozta összefüggésbe.
Ezután hosszú órákig, sőt bizonyos extrém esetekben napokon át kell kitartóan mosni a nácit.
Gyakran kell a vizet is cserélni a lavórban, mert igen gyorsan piszkolódik, főleg, ha nagyon koszos és büdös a náci.
Ez talán a legfárasztóbb része a dolognak, hiszen napokon át csutakolni a nácit igencsak embert próbáló munka. Azonban hála Istennek sokan vannak, akiknek szintén ez a hobbijuk, és ők bizony kérdés nélkül is szívesen segítenek.
Szily Laci, Herczeg Márk, Dull Szabolcs és Munk Veronika is szíves örömest hordják nekünk a vizet, és mossák a nácinkat.
Ha szerencsénk van, még akkor is, amikor mi már Kötcsén fröccsözünk, és emelkedett állapotba kerülve Hollik Istvánt aljacsávózzuk, verőemberezzük, meg a haján gúnyolódunk. (Érted; a haja is milyen? Bruhaha)
A gép forog, az alkotó meg Kötcsén pihen.