Az álomgazda - gyermekkori sérülései következtében - lelkének intuitív, művészi hajlamait elnyomta - elnyomja, karriercentrikusan éli egy számítógép-programozó túl-reális életét.
Lelkének az a része azonban, amelyet éppen az álomfejtő személyisége, munkája jelképez, az álom tanúsága szerint mostanra kifáradt ettől az életmódtól. Azaz ez a személyiségrésze nem kap elég éltető szellemi táplálékot, figyelmet.
Krízishelyzetet mutat az álom, mely helyzet kialakulását már egy korábbi álma is jelezte (A házam én vagyok! című esetelemzés). Erős, hosszú ideje tartó energiafelborulást kell az álomgazdának kiegyensúlyoznia.
Minden krízis lehetőség egy magasabb szintű harmonikus állapot megteremtésére. Az álom szerint vannak az álomgazdának titkos tartalékai (a falfülkében talált serleg, az élet vizével), meg tudja menteni lelkének kifáradt részét, mely miután hozzájut a megfelelő táplálékhoz, hétszerte szebb lesz és erősebb, mint korábban volt. A magyar mesék csodás,bölcs világára is emlékeztet ez az álom.
Előfordul persze az is, hogyha erősen kapcsolódunk valakihez érzelmileg, és eléggé intuitívak vagyunk, akkor mintegy "belelátunk, belekukucskálunk a másik ember életébe" az álmaink segítségével. Az álomfejtő valóban sokat dolgozott az álomgazda álmodásának idején.
De nem ez a lényegesebb álomfejtői vonal, hanem az előző, az önismereti jellegű: azaz az álom önmagunknak feladott levél, és leginkább rólunk szól.