"A nőknek fontos, hogy támogassák egymást" - állítja Martz. "A külsőnkkel kapcsolatos negatív megjegyzéseinkkel némi együttérzést csikarhatunk ki a másikból, vagy éppen azt, hogy megcáfolják az önkritikus állításainkat. Ha kifakadok egy barátnőmnek, hogy mennyire kövér vagyok, ő szinte bizonyosan azt válaszolja: nem is vagy az, nagyszerűen nézel ki."
Egy negatív vallomás ugyanakkor azt sugallja, hogy az illető szerény - ezt a tulajdonságot pedig legtöbbször igen nagyra értékelik egy egoizmussal és arroganciával teli világban. Ha valaki képes kritikával illetni a saját testét, akkor azzal szimpatikussá teheti magát más nők szemében.
"Ha elismerjük, hogy nem vagyunk tökéletesek, de dolgozunk azon, hogy szebbé, jobbá, csinosabbá tegyük magunkat, azzal máris elismerést vívhatunk ki a barátnőink körében"- mondja a kutató.
"Ugyanakkor, ha valaki teljesen elégedett a testével, pozitívan vagy legalábbis semlegesen áll hozzá, szinte biztos, hogy nem mondja ki ezt a barátnői előtt" - teszi hozzá Martz. "Ezzel ugyanis nem vállal sorsközösséget a többi nővel, akik emiatt nagyképűek és beképzeltnek bélyegezhetik - s mivel ezek nem túl szimpatikus emberi tulajdonságok, ezzel azt kockáztatja, hogy a baráti társaság kirekeszti, vagy más szankciókat vezet be ellene."
Nem a miről, a hogyan a fontos
C. Molnár Emma pszichológus szerint elsősorban nem az az érdekes, hogy miről beszélgetnek a nők, hanem az, hogyan.
"A nők sokkal részletgazdagabban látják a világot, mint a férfiak. A férfiak inkább az egészet, a teljességet vizsgálják, míg a nő minden apróságra külön-külön felfigyelnek" - mondja. "Ezáltal sokkal többet is beszélnek saját magukról, és a környezetükről, hiszen sokkal több részletét érzékelik a világnak. Ez természetesen a testükre, a súlyukra, a hajukra is igaz. Ezt pedig csak egy másik nővel tudják megbeszélni. Egy férfit ezek az apróságok egyszerűen nem érdekelnek."
![]() |
"Az ilyen 'fat talk'-oknak mindenképpen támogató hatásuk van" - állítja C. Molnár Emma. "Elsősorban azért, mert két igen erős összekötő erőt hangsúlyoz: a közös csoporthoz való tartozást, azazhogy nők vagyunk; és a közös célt, azazhogy szépek, kívánatosak szeretnénk lenni és a maximumot próbáljuk kihozni saját magunkból."
A pszichológus szerint az ilyen beszélgetéseknek "feltöltő" hatása van: a női gondokat (mint amilyen a testsúly vagy a narancsbőr) csak egy másik nő ért meg tökéletesen. "Ezekben a beszélgetésekben nemcsak a női lét közös tudata van benne, hanem az is: figyelek rád, és megértem a gondjaidat, hiszen nekem is hasonlóakkal kell megküzdenem" - mondja C. Molnár Emma.